46 



och har i ostlig riktnhig fortgålL från griifstötens 

 östra äucla. De båda andra, Klingsporrgrufvan och 

 Källarorten , ligga vester ut invid, och jemte hvar- 

 andra, men äro hvar för sig med De Beschiska 

 ijrufvan sammanbrutne. I anseende till de Qera 

 egna förhållanden, som här förete sig, hafva dessa, 

 numera ensamt på hela fältet åtkomliga, iirhets- 

 rum ansetts förtjena en närmare granskning. Jag 

 skall derföre försöka, alt i det följande framlägga 

 dennes resulta ter och gifva en skildring af dessa 

 »amla "rufvor, deras berojarter, oåns;- och malm- 

 arter, de mineralier, som der förekomma, och de 

 förändringar, som der tid efter annan timat och 

 hvilka kunna vara af intresse att känna. Vi skola 

 då först fästa vår uppmärksamhet vid det för- 

 nämsta al dessa arbetsrum eller 



De Beschiska grufvan. 



Denna grufva är, likasom de Öfriga å fältet 

 belägne grufvorne, icke byggd på någon ordentligt 

 strykande gång, utan på ett lagei'. Sådan är vis- 

 serligen äfven händelsen med de flesta af vårt, 

 lands malmdepoter, men, i motsats med det van- 

 liga förhållandet, har det malmförande lagret här 

 icke en lodrät eller nära lodrät ställnimj, ulan 

 intager ett läge, som på det hela icke så mycket 

 skiljer sig frän horizontalplanet. Det har nemli- 

 gen sin strykning i NN V och ett temligen flackt 

 sväfvande mot ONO, som vanligen ligger emellan 

 16 och 25 grader, men stundom på några ställen 

 uppgår till 30 eller 35 grader från hurizonten. 

 Men ännu ett annat förhållande ar för denna 

 grufva eget. Det malmförande donlägiga kalkla- 

 gret begränsas nem ligen ä begge sidor, både den 

 norra och södra, af en Irämmande ofyndig berg- 

 art, af samma slag som det öfverliggande takberget. 



