48 



och mindre djupt neddiifne pA sulan, har man 

 någongång dels pålräffat spår af underliggande 

 mahnlager, dels också somligsLädes funnit de of- 

 vannämnde ofyndige vattkalkarLerna eller till och 

 med Ejneissen i tunna snart utkilande laser inne- 

 slutne i gråkalken. Härigenom får man anledning 

 att sluta till, att dessa artei-, likasom iakttagel- 

 serna of van dag hafva visat, äfven här mera i 

 smått bilda mer och mindre tjocka skifvor eller 

 lager, som med afsmalnande mäktighet utkila i 

 eller emot h varandra i olika riktningar. 



De Beschiska 2;rufvans malmförande la^er 

 eller malmstock är hufvudsakligen efterföljd med 

 trenne nästan parallela hufvudortei-, nemligen 

 Ehrencronas ort längst i söder, Lovisins i midten 

 och Generalens ort i norr, h vilken sednare i sin 

 fortsättning mot öster fått namn af Örnskölds och 

 mot vester af Åkerhjehns ort. Dessa tre hufvud- 

 orter, som på mångfaldiga ställen äro s^enom tvär- 

 orter sammanbrutne med hvarandra *), fortlöpa 

 utmed och jemte hvarandra till ett lodrätt djup 

 under afvägningspunkten af omkring 90 famnat-, 

 hvarefter Ehrencronas ort ensamt har fortgått. 

 Malmstocken, som i början hade en bredd mellan 

 norra och södra väggen af omkring trettio fam- 

 nar, började redan vid 32 famnars afvägnipg att 

 aftaga, så att den sedermera allt intill nvssnämnde 

 djup af 90 famnar icke hållit större bredd än 

 tjugu famnar. På samma sätt har också förhållit 



sig 



*) Se grundritningen Tab. III, som är en Copia i ^-rJels 

 skala af den utaf Markscheidei- And. Polöeimer år 

 177Ö öfver gnifvan upprättade och sedermera tid 

 efter annan tillökade cbarta. De der utsatta ziffrorne 

 utmärka olika djup i famnar under den allcnänna 

 afvägningspunkten. 



