55 



"gande lakslenen i della Fält LyJligcn synes liafva 

 "sjunkit neder in uli gängen och sulan och så- 

 "medelst åstadkommit gångens föilryckning, på 

 "enahanda salt som man föreställer sig, att ett 

 ''fartyg sänker efter sin tyngd uti vattnet". 



Sålunda ser man, att takberget pä båda sidor 

 bildat olika djupa nedsjunkningar, fortfarande hela 

 grufvan ulföre, och att derigenom likasom upp- 

 kommit ett naturligt flackt Ijwaande hvalf, som 

 inom sig har inneslutit malmfyndigheten. Men, 

 utom dessa större nedsjunkningar på sidorne om 

 malmstocken, bildar det ofyndiga takberget eller 

 grå gneissen äfven på åtskilliga andra ställen i 

 grufvan, isynnerhet då sväfvandet varit mera flackt 

 eller liggande, andra mer och mindre djupa och 

 långsträckta insjunkningar eller insvepningar uti 

 malm fallet. Bevis på sådane en eller annan aln, 

 stundom hela famnen, djupt gående förtrycknin- 

 gar finner man ännu qvarstående uti flera af 

 grufvans pelare, sträckande sig der mer och min- 

 dre långt ned mot sulan i deras olika väggar. 



Huru stor mäktigheten är hos denne sålunda 

 ofvanpå malmförandet lägrade grå gneiss kan icke 

 med tillförlitlighet afgöras. Man kan blott med 

 någon sannolikhet förmoda, att den är betydlig 

 och alt fiista hällen närmast under damjorden 

 ofvan dag utgöres af denna samn)e bergart. Skä- 

 len för en sådan förmodan äro i det föregående 

 utvecklade. Vore den öfverliggantle bergskorpan 

 genomgången med liera pä olika afslånd frän hvar- 

 andra liggande schacht, så skulle i och med det 

 samma hela bergbyggnaden klart och tydligt fram- 

 ställa sig. Men nu äro tyvärr, på hela grufvans 

 betydliga längd af öfver 240 fanniar efter don- 

 läget, icke mer än tvenne schacht neddrifne, af 

 hvilka det ena redan fanns öppnadi , då grufvan 



