62 



koboltglans- kristallerna varit. Men i allmänhet 

 hafva de varit mindre, då de funnits uti kalken 

 eller i den uti kalken förekommande kopparkisen, 

 än då de träiiats i sällskap med den s. k. svart- 

 malmen. Koboltglansen träffas stundom derb, men 

 förekommer vanligen kristalliserad. Kristallerna, 

 hvilkas former för deras regelbundenhet äro så 

 väl bekanta, äro merendels icke större än ^ — ^ 

 tum, men uppnå någongång undantagsvis en be- 

 tydligare stoilek. Sålunda har här funnits en 

 Cub med afstympade kanter och hörn, hvars si- 

 dor ägde nära 11 tums storlek. En äldre analys 

 af Stromeyer har gifvit följande sammansättning: 



Arsenik 43.46 



Kobolt 33.10 



Jern 3.23 



Svafvel 20.03 



99.87. 

 I de större koboltqlans-kristallerne förekom- 

 mer stundom en kärna af derb Speisskoholt , hvars 

 blåaktiga färg lätt skiljer den fiån koboltglansen. 

 Den var redan uppmärksammad i slutet af 1700- 

 talet, men utan att något närmare afseende dera 

 fastades. Först i sednare tider har den blifvit 

 till sin sammansättning bestämd genom en analys 

 af Varrentrapp, enligt hvil ken (Poggendorffs Ann. 

 XXX VI, 265) den på 100 delar innehåller: 



Arsenik 69.4G 



Kobolt 23.44 



Jern 4.92 



Svufvel ...... 0.90 



98.72. 



Samma varielet är också funnen ensam lör sig, 

 utan alt vara inväxt uti kuboltglans, dels i större 



