67 



tagelser, såson t. ex. i Åkerhjelms oil, Förmaks- 

 orten och uti Mellan Norrorten, der man genom 

 olika djupt drifne sänkningsarbeten genomgått den- 

 samma, flera andra djdika fall att förtiga. Men 

 stundom har äfven häudt, att ett malmförande 

 lager af obetydlig mäktighet legat emellan båda 

 vatlkalkarterna, såsom fallet t. ex. varit på Ge- 

 neralens sula vid Förmakssänkningen, i Uplands- 

 orten och vid strossarne till Svabens sido-ort. 



Blå vattkalk. Denna benämning är visserligen 

 oegenllig, men då den på stället är allmänt ve- 

 dertagen, kan det vara skäl att bibehålla densam- 

 ma, för att med ett kort namn uttrycka dess 

 skiljaktighet från de Öfriga ai terna. Blå vattkalken 

 är ingen kalksten och innehåller ä la régie icke 

 någon kolsyrad kalk. Med syror fräser den vis- 

 serligen, men endast öfvergAende, och lemnar en 

 återstod, som utgör 93 till 99 procent af det an- 

 vända profvets vigt. Den består till hufvudsaklig 

 del af en blågrön eller »rönfjrå malacholithmassa af 

 dels grof- dels småkristallinisk textur och med en 

 egentlig vigt liggande mellan 3.117 och 3.28. Denna 

 skillnad häntyder på någon främmande inbland- 

 ning, som fastän för ögat osynbar, den ena gån- 

 gen är till större, den andra till mindre mängd 

 närvarande. Och i sjelfva verket, om man någon 

 liten tid låter ett helt stycke af blå vattkalken 

 ligga i utspädd syra, så finner man giundmassan 

 efter denna behandling, i olika prof mer och 

 mindre beströdd med smärre korn eller punkter, 

 h vilkas hvita färg och matta glans tydligt fram- 

 sticka på grundytan. Dessa korn eller punkter 

 äio derb skapolith. Malacholith massan förekommer 

 dock sjelf stundom rent utsöndrad i något större 

 kristalliniska partier, hvaraf tillräcklig qvantitet 

 kunnat till analys utplockas. Denna malacholith 



