70 



Orihit IräHas, i iiiiudre körtlar eller koni 

 tVån hamptVös till liasselnöts storlek, inväxt dels 

 i sjelfva malachoIiLlimassan och dels i den kalk- 

 spat, som bildar sprickfjilningar i den sednare, 

 men är på det hela ganska sällsynt. Den är svart- 

 grön, i tunn splittra genomlysande och af en stark 

 glasglans, snarlik gadolinit. Dess egentliga vigt 

 är 3,193 och hårdheten lika med tältspatens. För 

 blåsrör ger den i kolf vatten, förlorar derunder 

 glansen och blir ljust emaljgrön. I tång kröker 

 den sig och kokar samt smälter sedan till en orent 

 bouteljgrön slagg. Den består på 100 delar af: 



Kiseljord 37.26 



Lerjord 18.17 



Ytterjord 2.21 



Kalk jord 16.87 



Ceroxidul 15.60 



Jernoxidul .... 7.64 



Manganoxid ul . . . 0.55 



Vatten 2.i6 



100.46. 



Anmärkningsvärd är dervid den stora kalk- 

 jordshalten, hvilken dock finner sin förklaring af 

 mineralets förekommande uti eller jemte kalkspat. 



Sphen träffas i små platta kristaller af den 

 vanliga formen, in växte i malacholilhmassan. De- 

 ras storlek varierar mellan en half och ett par linier. 



Blå vattkalken förekommer, likasom denhvita, 

 icke uti Ehrencronas ort, men är för öfrigt fun- 

 nen på åtskilliga ställen inom De Beschiska grufvan. 

 Sannolikt utgör den ett mer och mindre utbredt 

 lager under den i Lovisins, Generalens och Örn- 

 skölds sulor anslående hvita vattkalken, emedan 

 den der på flera ställen genom sänkningsarbeten 



