76 



densamma små gnistor eller korn af svafvel-, 

 koppar- eller magnetkis. 



Men ulora dessa förut nämnde inblandningar 

 af olivin (?), serpentin, glimmer, chlorit, grapliit 

 och chondrodit, förekommer uti giåkalken, faslän 

 ganska sparsamt och glest instäukl, äfven elt an- 

 nat mineral, som för densamma är uteslutande 

 eget och alldeles saknas i de andra arterna. Detta 

 mineral är pleonaM. Det är alllid ki istalliseradt. 

 Kristallerna äro reguliera octaedrar, men alltid 

 ganska smä och de största knappt uppgående till 

 en linie i diameter, flertalet mycket mindre, nä- 

 stan mikroskopiska. Kristallen hel är mörkgrön, 

 nästan svart, ogenomskinlig, men tunnare splittror 

 genomlysande med en vacker jerngrön färg. Har 

 stark glasglans både i brottet och på kristallytorne. 

 För blåsrör osmältligt. Med flusserna jernets re- 

 aktioner. Ingen zinkrök med soda och borax pä 

 kol. 1 anseende till dess sällsynthet har jag till 

 undersökningen*) icke kunnat hopsamla mer än 

 0.055 gr. som visat sig pä 100 delar sammansalta af 



Lerjord 62.95 29.40 



Jernoxidul 23.46 5.20 ^ ^r. 



Talkjord 13.03 5.ii) 



Manganoxidul .... spår Fe") •■• 



99.44. M-y^^ 



Gråkalken förekommer i De Beschiska gruf- 

 van liggande inunder de andra här förut nämnde 

 kalkarterna. Den fortsätter sålunda oafbrulet i 

 sulan hela Ehrencronorten ulföre ända till tredje 

 afskärningen, och visar sig likaledes i sulan af 



'') Mineralet piilveriserades i stålmortel och smältes 

 rued surt svafvelsyradt kali, hvarigenora en fullstän- 

 dig söndeidelning följde. 



