åt sidan, som takberget och malnifönindet efter 

 joenomgåendet af denna granilafskäriiing befimnos 

 hafva undergått, är redan förut omtalad (sid. 50 — 

 51), likasom det sannolika sammanhanget mellan 

 hvar och en af dessa tre afskäiningar och de of- 

 vanför i dagen uppstående granitkuUarne. 



Den fjerde afskärningen är träffad i Ehren- 

 cronas Bröstoit af omkring 2 ahiais mäklighet och 

 strykande ungefär i NV. Äfven denna granitgång 

 tyckes hafva åstadkommit någon rubbning uti 

 lagrens läge, emedan på östra sidan om densamma 

 vid samma höjd, der malm förut visat sig, icke 

 annat än gräkalken möter, men brytningen har 

 emedlertid här ännu för litet fortgått, att stor- 

 leken eller beskaffenheten af denna kastning med 

 någon säkerhet kan bedömmas. 



En femte s:ranitafskärninjr skulle här kunna 

 tilläggas, nemligen den, som vid Förmaksortens 

 indrifning påträffades och genomgicks. Attdömma 

 af dess i väggar, tak och sula qvarstående lem- 

 ningar, har dess riktning gått i nära öster och 

 vester med en mäktighet af några alnar. Dess 

 textur är mera småkristallinisk, än de andra af- 

 skärningarnes granit, hvarföre, då den först på- 

 träffades, man trodde sig hafva stött emot Kum- 

 melbergets granit, som med sin strykning ansågs 

 nu råkat raalmgången och säkerligen borde föra 

 densamma åt sidan. Men denna förraodan befanns 

 sedermera, som man ser, vara oriktig, emedan 

 granitens gånglika form snart ådagalades och kal- 

 ken, faslän af ingen eller ringa malmfyndighet, 

 på norra sidan om densamma åter påträffades med 

 det vanliga svartberget öfver sig i taket. 



Den andra formen, under h vilken graniten 

 här förekommer, är såsom mer och mindre mäk- 

 tiga körtlar eller stockar af olika utsträckning på 



