80 



längden eller åt sidorne, och merendels iiiyntel- 

 forraigt in lägrade mellan de andia bergarternas 

 lager. Sådane fall liafva förekommit pa ganska 

 många ställen i De Beschiska grufvan, b vilka det 

 skulle blifva för vidlyftigt alt här uppräkna. \i 

 skola blott anföra nå^ra af de mest i Ögonen fal- 

 lande exemplen, sådane de ännu visa sig, dels i 

 väggarne af de qvarlemnade pelarne och dels som- 

 ligstädes i grufvans tak. Sålunda ser man i In- 

 spektorns pelare, belägen mellan Örnsköld och 

 Lovisin på ungefär 34 famnars afvägning, ett 

 litet lager af granit, inkiladt mellan det Iran ta- 

 ket nedskjutande svartberget eller grå gneissen 

 och malm förande kalken. Samma förhållande äger 

 också rum i östra väggen af Copistens pelare 

 mellan Örnsköld och Luvisin på omkring 40 fam- 

 nars afvägning och likaledes i veslia väggen af 

 Öfre Norrorlen på Lovisinska ortens fortsättning 

 åt öster vid 73 famnars afvägning. Mellan Norra 

 och Södra Svartlingsorterna synes i dervarande 

 pelare mot Öster en 6 qvarters mäktig granitrand 

 liggande under malmförande kalk och ofvanpå blå 

 vattkalk. Uti södra långväggen midt för Jacobs 

 sänkning sitter en smal granitrand inlägrad i 

 gneissen. I Ebrencronas Bröstort mellan 3:dje 

 och 4:de afskärningarne synes graniten lagerformigt 

 fortsätta i hela södra väggen med betäckning af 

 svartberget i taket och sjelf liggande på malmfö- 

 rande kalken, I norra väggen af samma ort, 

 hvilken, i anseende tiJl lagrens starka stupning 

 mot SSO, ligger flera famnar högre än södra väg- 

 gen, synes graniten också intaga samma läge. Alt 

 den äfven i taket mellan dessa båda väggar varit 

 sammanhängande, ant3'des ulaf de der ännu som- 

 ligstädes qvarsittande små granitpartierne. Efter 



