82 



vi tiet göiij, lALom oss först sfadua en stund i 

 StGra Grufstöten. för att laga densamma i närmare 

 betraktande. Den utgör en långsträckt dagöpp- 

 ning af öfver 60 famnars längd och en bredd i 

 noi r och söder, varierande mellan 15 och 20 fam- 

 nar, och har sitt läge vester om De Beschiska 

 grufvan i södra sluttningen af der varande lilla 

 berghöjd. Relativt till den allmänna afvägnings- 

 punkten ligger dess botten på 6 till 9 famnars 

 djup derunder, men emedan bräddarne sjelfva ligga 

 på olika afvägningar, presenterar den sig, från 

 olika ställen sedd, med ett ganska olika djup. 



Det var härstädes, som de gamlas arbeten 

 först började och sedermera fortgingo mot öster, 

 sannolikt äfven här under betäckning af det van- 

 liga takberget eller gneissen. Men en oaktsam 

 och kanhända alltför mycket på rof ställd bryt- 

 ning af det i början mera rika malmlagret och 

 troligen äfven sjelfva brytningssättet medelst eld- 

 ning, förorsakade en mindre fasthet i sjelfva gruf- 

 bvggnaden, som derföre också slutligen instörtade 

 och bildade denne stora dagöppning. Ifrån dess 

 östra ända till tvåtredjedelar af dess längd mot 

 vester är dess botten och större delen af dess si- 

 dor betäckta med ras och jord, men i vestra än- 

 dan, som man numera brukar kalla Smedsgårds- 

 gnifvarij är fasta hällen både i väggar och botten 

 blottad. Väoffarne der äro alla nästan lodräta och 

 botten ligger omkring 9 famnar under afvägnings- 

 punkten. Norra väggen visar öster om Hög vinden 

 en vexling af olika bergarter, som från dagen räk- 

 nadt, intaga följande ordning, nemligen öfverst 

 grå gneiss, sedan gråkalk, så blå vattkalk, derpå 

 malmförande kalk, sedan åter blå vattkalk, der- 

 tinder igen malmförande kalk, så hvit vattkalk 

 och slutligen åter gråkalk, som utgör bottenlagret 



