86 



elt nära 2 famnar mäktigt lager af blå vatlkalk, 

 h varefter gräkalk vidtager, som räcker tills or- 

 ten träffas. 



Klmgsporrgrufvan. 



Så kallas det längst i norr belägne arbets- 

 rummet, som i jemnbredd med Källarorten fort- 

 löper i ostnordostlig riktning mot Generalens och 

 Örnskölds orter, utaf h vilka det kan anses såsom 

 en vestlig fortsättning. Arbetet har börjat i ve- 

 stra ändan och fortgått mot öster. Dess smala 

 dagöppning norr om Stora Grufvestöten, nära in- 

 till allmänna afvägningspunkten, befann sig redan 

 på 1750-talet i samma skick som nu och var en 

 lemning från urgamla tider. Men först sednare, 

 då malmfyndighetens märkbara aftagande i De 

 Beschiska grufvan tvang till uppsökande af nya 

 anledningar, uppmärksammades åter denna skärp- 

 ning och påbörjades der ordentligt grufarbete, som 

 en tid iemnade en ganska riklig kopparmalmsvinst. 

 Grundritningen å Tab. IV och Prof. h. på Tab. 

 VI utvisa, huru denna grufva är belägen och att 

 den under sin fortgång mot öster först stupar 

 under Ödegrufvan, för att sedermera vinna ge- 

 nombrott till Upplandsorten och Äkerhjelms ort. 



Att dömma af dess bergarter i tak, väggar 

 och sula, tyckes malmförande lagret icke ägt ett 

 sådant lä^e, som i Källarorten och De Beschiska 

 grufvan varit förhållandet. Tvärtom tyckes det- 

 samma, tillika med de andra ofyndiga lagren, här 

 blifvit genom någon främmande orsak rubbadt, 

 vridet och kastadt samt antagit en mera stående 

 åt söder något stupande ställning, på samma gång, 

 som malmfyndigheten fortfarit att sväfva mot 

 öster. Taket, sulan och norra väggen i Kling- 

 sporrgrnfvan bestå nemligen af blå vattkalk, under 



