202 



lilUiöra den pcrireriska, tunna och spröda la- 

 mellen, liir hvilken den på 12:te bröslkotan in- 

 skränker sig, då den deremot på l:sLa landkota«i 

 stiäcker sig något djupare in uti den närmast lig- 

 gande spongiösa bensubslansen till ett <ijup af unge- 

 fär 1 j å 2 linier. Det undre fracturstvcket är pres- 

 sad t bakåt och intryckt i riktningen mot midlen 

 al" kolans kropp, under det att det öfre, mindre 

 fragmentet forblifvit i silt normala läge. Mellan 

 bada är ett mellanrum af vid pass 1^ iineas bredd, 

 fyldt med en porös callusmassa, som derifrån 

 liksom väller ut öfver framsidan af kolans kropp. 



Vid ryggmärgens undersökning befunnos dess 

 samtliga hinnor fullkomligt hela, utan spår till 

 någoL utom, enifcUan eller iimaiiför desamma ut- 

 gjutet blod. Mot den ofvan anmäikta, af ll:le 

 bröstkotans kropp och dess öfre och bakre kant 

 bildade klack, som inskjöt i spinalkanalen, låg 

 ryggmärgen hårdt prässad. Sedan duia maler 

 blifvit öppnad, visade sig den på detta ställe nå- 

 got förijockad, och sjelfva medulla spinalis var här 

 inklämd och plattryckt, nästan som afknuten med 

 en bred ligatur, hvilken inträngt djupast på främre 

 sidan af densamma. Lika var ock förhållandet 

 med de på ömse sidor af ryggmärgsstammen nedåt 

 gående strängarne af cauda equina. Detta sålunda 

 intryckta och atiophierade parti var lill consi- 

 stensen lösare, än normalt och intoe^ en länod af 

 vid pass 8 linier, då ryggmärgen utsträcktes. Så- 

 väl ofvan, som isynnerhet nedanför detsamma vi- 

 sade organet en Jwlflik ansvällning med uppmjukning 

 af substansen och en rikare vascularitet sk\Ä\ i denna 

 som uti de omgifvande hinnorna, än på något 

 annat ställe af ryggmärgen. 



Parenchymet, mikroskopiskt undersökt, visar 

 på det afkuutna stiillet endast sparsamma fragmen- 



