210 



I afseende på orsakerna lill dessa brolt, så 

 gäller tletsamma som för fullsläiidiga Iracturer i 

 allmänhet. Slörsla antalet infractioner på anli- 

 brachium hafva tillkommit genom efet indirekt 

 verkande våld — elt fall på handen, böjd antin- 

 gen åt volar- eller dorsal-sidan. För nedra extre- 

 miteterna upptaga alla antecknade fall direkt ver- 

 kande orsaker — stötar, slag, stark tryckning på 

 stället, der infractionen uppkommit. Hvad angår 

 symptomenia, och den på dessa uppgjorda diagnosen 

 af ett dylikt brott, så äro de förra lika mycket 

 vexlande, som den sednare ofta är svår att be- 

 stämma. I alln)änhet är benet mer eller mindre 

 krökt, med böjningen alltid åt samma sida som 

 fracturen. Denna böjning kan under en nog stark, 

 och tillräckligt länge fortsatt, tryckning mer eller 

 mindre minskas, men endast undantagsvis allde- 

 les utplånas, hvilket sannolikt beror derpå, att 

 spetsarne af de ojemna brott-ytorna hakat uti 

 hvarandra och hindra en fullständig coaptation. 

 Fall finnas anteknade, der ingen krökning iakt- 

 tagits, och der man endast genom uppfattning 

 af en högst ringa böjning, eller lättare insänk- 

 ning af benet på Iracturstället kunnat förmoda när- 

 varon af en infraction. Då emedlertid detsamma fö- 

 refinnes vid enkla, fullständiga fracturer ulan de- 

 placement, så måste i dylika fall den differentiella 

 diagnosen blifva tvetydig, om ej omöjlig. I och 

 för praktiken är detta dock ntaf föga eller ingen 

 betydelse, ty behandlingen blir densamma för båda 

 fallen. Hvad denna beträffar, så skiljer den sig 

 från den af vanliga fracturer väsendtligast rleruti, 

 att några extensions och contra-extensions försök 

 här äro öfverflödiga såsom ulan allt ändamål. 

 Hufvulindicationen är alt genom en väl afpassad, 

 med händerna verkställd, tryckning återföra, så 



