244 



10:e ryggkotan är sidoulskoitet mycket ulplat- 

 ladt, dessäiidyla långdraget oval , skjiilaiule framåt 

 och bakat i starka böin, med en liten knöl un- 

 der det bakre hörnet för förbindelsen med tu- 

 berculum cost£e. På denna kota äro såbmda de 

 små muskelatskotten betj-diigt utslräckte från h var- 

 andra, men på 12:e kotan bildar, liksom hos ilere 

 förut beskrifna djur, denna utsträckning en båg- 

 formigt concav rvgg ; sidoutskoltet har här såsom 

 en hel, särskild slam försvunnit och återfinnes 

 ensamt i nämnde concava rygg. På l.'l*e, 14:e 

 och 15:e ryggkotorna utvecklas detta förhållande 

 ännu starkare och fortfar i tilltagande utveckling 

 bakåt i följden af ländkoiorna. På 12:e, 13:e 

 och 14:e ryggkotorna är betydligt afständ emellan 

 processus accessorii och de bakom följande mam- 

 millares, ehuru de förra öfverskjuta de sednare 

 till nära hälften. Först på 'I5:de ryggkotan läg- 

 ser si» det accessoriska utskottet, men förtunnadt, 

 intill nämnde mammillär-ulskott. De accessori- 

 ska utskotten på ländkoiorna blifva mindre; på 

 4:de ryggkotan äro de endast rudimentära, på 

 5:e (sista ländkotan) saknas de fullkomligt. De 

 mammilläia utskotten skjuta ut i rundade uppåt- 

 framåt vända knölar på 13:e och följande rygg- 

 kotorna och alla ländkotorna. Costal- eller tvär- 

 utskotten på första ländkolan äio små, platta, 

 nästan rätl utstående, med nära afrundade hörn; 

 på de följande äro de nästan lieformiga, vända 

 framåt och nedåt, slutande fiamåt i smala staika 

 spetsar. 



Digifigrada. Martes sylvestris; 14 ryggkotor 

 och 6 ländkotor. Ändarne af l:a ryggkotans 

 sidoutskoLt tjocka och tieknöliga. Den främre 

 (maramillär-) knölen rund, framstående. På sido- 



