256 



upphöjda linier; på 7:e ländkutaii saknas spår af 

 dem. — Costal-utskoUs-eleiuenlerna äro svagt ut- 

 bildade på alla lyggkolonia. På de tre sista äro 

 de endast antydda af svagt upphöjda små åsar, 

 som nedstiga i sned riktning utefter kotornas si- 

 dor till de fläckar, eller grupar, soin äro bestämde 

 för upptagandet af refbenens hufvuden. 



Processus spinosi på ~de 9 främre ryggko- 

 torna äro smala, tillspetsade och något tjocka, 

 dock med skarpa ränder framåt och bakåt. De 

 äro högst och slarkast på de två främsta, på den 

 3:e och följande hlifva de aftagande i längd, samt 

 vända sig för hvarje bakom, liggande kola mera 

 bakåt. Ännu pä den l():e kotan stupar processus 

 spiiiosus bakåt, ehuru den är ganska kort, längs- 

 efter bred och trubbig. ll:e ryggkotans pro- 

 cessus spinosus lutar framåt mot den 10:6^ alla 

 de efterföljande utefter hela länden luta framåt, 

 tilltaga i styrka ända till den 3:e iändkotan och 

 aftaga successivt på de följande. 



Det är särdeles tydligt hos carnivora planti- 

 grada, att, det ställe af rysgiaden, hvarest stjel- 

 karne af sidoutskotten först saknas och de mam- 

 millära utskotten sammansmälta, samt taggutskot- 

 ten, så alt säga, vändas mot hvai andra, utgör en 

 särdeles rnäikvärdig pukt för ryggradens meka- 

 nism och rörelser. Det ser ut, som om dessa 

 tvenne afdelninggar af ryggraden voro egnade att 

 liksom spännas emot h varandra i ställningar och 

 rörelser af de flere, dels kortare inre, dels längre 

 yttre bågar, som ryggmusklerna bilda, och af 

 hvilka musculus spinalis dorsi utgör de taggut- 

 skotlen närmast tillhöriga. 



Phocacea. Phoca groenlandica. Stam mar ne af 

 de tio främsta ryggkotorna äro tresidigt prisma- 



tiska 



