257 



tiska, deras tjockare ändar sluta äfven utåt med 

 trekantiga ändytor. Öfversidan af dessa ändar är 

 försedd med en knöl, som på h varje bakåt föl- 

 jande kota är större; på de främre kotorna slu- 

 lar den i ett enkelt hörn, men utbreder sig på 

 de bakom följande i en liten långsåtgående rygg; 

 från ändarne af denna utbilda sis: tvenne knölar, 

 af h vilka den främre ar början till processus 

 mammillaris, den bakre, till processus accessorius. 

 Denna sednare blir mer och mer öfvervägande i 

 utveckling, efter kotornas följd bakåt. På ll:e 

 ryggkotan blifva dessa processer betyd I igen af- 

 lägsnade från h varandra genom en mellanlig- 

 gande del. Vid 12:e ryggkotan sammansmälta 

 mammillär- och ledutskotten, jemte det sidout- 

 skottens stammar saknas, dock utan att denna 

 kota, såsom i föregående fall, blir smalare, eller 

 taggutskotten undergå någon plötslig förändring. 

 Coslalytorna på undersidan af sidoutskoltens än- 

 dar skjuta redan på de främre ryggkotorna något 

 kilformigt ut, såsom lutande planer och antyda 

 rudimenterna till costal utskott. Dessa kilformiga 

 upphöjningar, som halva deras bredare ändar 

 baktill, tilltaga på hvarje bakåt följande kota, 

 jemte det muskelutskotten skilja sig i samma 

 följd från h varandra, så väl som från costal- 

 utskotts-rudimenlerna. Accessoriska utskotten flytta 

 sig äfven härvid mer och mer till bakranden af 

 sidoutskottens ändar, vetta bakat och tilllaga i 

 styrka. Genom deima deras flyttning bakåt, komma 

 de att närma sig till det baklill, men nedåt lig- 

 gande costal-utskotts-rudimentet, så att dessa ut- 

 skotts-delar på ll:e och 12:e ryggkotorna äro 

 nästan hopsmälta. På 13:e och 14:e ryggkotorna 

 äro processus accessorii längre och smalare än på 

 de föregående, nästan griffelformiga, och rudi- 



K. V. A. Handl. 7848, II. ^^ 



