267 



ulskollen på ländkotoriia ligga icke tält intill föl- 

 jande marumillärutskott. De på 5:e ländkolan 

 läcka ej öfver till nästa. På 6:e (sista) ländkolan 

 utgöras de endast af små hörn på tvärutskottens 

 bakre rand. Ryggkotornas sidoutskolts-armar aftaga 

 i längd på 9:e och följande 2 kotor; på 12:e och föl- 

 jande saknas de. Taggutskotten stupa något bakåt 

 ända till den sista ländkolan; ländkotornas taggut- 

 skott stupa något framåt. Ledutskolten så väl på 

 de bakre rygg- som på länd kotorna bibehålla mest 

 hela vägen en nära horizontel ställning, och man 

 kan knappast säga, alt de sammansmälta med 

 mammillär-utskotlen förr än på l:a ländkolan. 



Dipus Sagitta har, liksom Talpa och flera, 

 uppslående muskel-utskotts-kammar, skiljda från 

 coslal-ulskolten. Redan på 2:a ryggkotan upp- 

 skjuter sålunda en låg kam på Öfra sidan af sido- 

 ulskotls-ändarne, På hvarje bakom följande kota 

 är denna kam något litet större och mera skiljd 

 från coslal-utskotls-elemenlet; på 7:e blifva kani- 

 marne utsträckta i främre och bakre hörn, som 

 bilda mammillär- och accessoriska-ulskolt, af hvilka 

 de sednare, eller bakre äro störst, bildande starkt 

 bakutskjulande hörn. Redan på denna kota äro 

 costal-ulskotlen flyttade långt ner under de mu- 

 skulära. Från 3:e, till och med denna kota haf- 

 va coslal-ulskolten form af runda, flata snedt 

 framåt vända knappar, hvilka, nästan såsom hos 

 Talpa, bilda livar sin egen rad, under muskel- 

 utskotten. På 9:e ryggkotan saknas sidoutskottens 

 armar; mammillär-utskolten äro flyttade inåt, 

 liksom hopknipna mot h varandra och samman- 

 smälta med ledutskolten. Dessa, som sitta långt 

 ner under muskel-utskotten, äro olika de före- 

 gåendes. De sluta äfven knappformigt, men med 

 vida mindre knappar, som sitta på en trub- 



