28G 



slående processus costales, samt med svaga, svank- 

 formiga insänkningar emellan dessa, ocli utan 

 spar till accessoriska utskott. På ll:e, 12:e ocli 

 13:e (sista) ryggkotorna blifva mammillär-utskot- 

 ten längre och starkare, flyttade uppåt och inåt, 

 sammansmälte med ledutskotten, hvarigenom af- 

 slåndet emellan dem och costai-utskotten blifva 

 större. Costai-utskotten utbildas på dessa kotor 

 i temmeligen betydliga, på ll:e ocli 12:e kortare, på 

 13:e längre, trekantiga, flata, nästan horizontelt utåt 

 riktade tvärutskott, som sitta bakom deras tillhö- 

 rande retben. På ländkotorna blifva mammilläi- 

 utskotten åter kortare, tvärutskotten längre och 

 längre, med 6:e (sistaj ländkolan åter kortare och 

 på bakie ränderna försedde med bakåt skjulande, 

 flata vingar (rudimenler till accessoriska utskott), 

 liknande dem bos pachydermerna. 



Cervus Cap^eolus. Sidoutskotten af l:a rygg- 

 kotan sluta utåt med temmeligen stora ändytor, 

 som bafva form af liggande, likbenta, spelsvink- 

 liga, med spetsarne bakåt vända trianglar. De 

 öfre, främre hörnen bilda uppstående knölar, de 

 öfre sidorna bilda hvardera en svag kam. På 

 2:a ryggkotan äro kammarne högre, men korta, 

 försedda med ett främre spetsigare, ett bakre 

 trubbigare hörn. På 3:e och 4:e ryggkotorna fö- 

 rekomma dylika ändkammar, som äro nägot skar- 

 pare, högre och längre, samt äfven försedda med 

 främre och bakre hörn (svaga rudimenler till pro- 

 cessus mammillares och accessorii). Rudimenterna 

 till costai-utskotten gå nedåt bakåt, för att mot- 

 taga lefbensknölarne. På 5:e rj^ggkotan äro kam- 

 marne ganska små, låga. På 6:e, S:e, 9:e ocb 10:e 

 ryggkotorna hafva dessa kammar antagit form af 

 nästan horizontelt liggande, framåt pekande, smala, 

 trekantiga mammillär-utskott, som på 10:e kotan 



