291 



breda, samt särdeles pA den 13:e hetydligen ut- 

 slående, men ändock i ändaine tvära samt brosk- 

 beklädda, arliciilerande med sina tillhörande ref- 

 ben, h vilka ännu för denna kota äro forsedde 

 med articuierande knölar. Ledulskotten på länd- 

 kotorna, liksom hos lörej^ående, låga, tjocka, men 

 utåt mera rundade, forsedde med små knölar 

 såsom ludimenter lill manjmillär-utskolt. I de 

 förut omnämnda excisnrerne emellan de till foveaa 

 costales höiande utskotten, samt sjelfva sidout- 

 skotten, öppna sig hålor, som leda intill ryggmeigs- 

 canalen. Dessa äro af samma betydelse som de 

 hvilka omtalts hos Tapiieu m, fl. och som Meckel 

 beskrifvil. Dessa hålor finnas på alla ryggko- 

 torna och de 2 liämsLa länd kotorna. De följande 

 ländkotorna hat\a större incisurer för interveite- 

 bral-hålens bildning, uti hvilka incisurer, dessa 

 dubbla verlebralhål af ven ingå. 



Cetacea. 



Monodon monoceros. Sidoutskotten, som på 

 de 8 främsta ryggkotorna äro i förhållande till 

 de följande korta, äro föisedde med tjocka, 

 temmeligen stora mammillära utskott, med form 

 af tappformiga, framåt rigtade utskjutningar från 

 sidoutskottens främre hörn eller ränder. På 

 l:a och 2:a ryggkotorna äro dessa utskotts-ru- 

 dimenter belägna ett stycke från sidoutskottens 

 yttre ändar, men på 3:e, 4:e och 5:e ryggkotorna 

 ligga de nära ut mot samma ändar, och förljena 

 till följe af sin form benämningen mastoidei. På 

 6:e ryggkotan äro de ålei' aflägsnade fiån sido- 

 utskottens costala ändar; pä de följande flyttade 

 sig närmare och närmare in mot arcus och des- 

 sas ledulskott. På 9:e ryggkotan sammansmälta 



