292 



de med dessa. De flytta sig derefter sålunda 

 hopsmälte med ledutskotten högre och högre upp 

 på arcus, samt vidare upp på processus spinosi, 

 för alt bilda de väl bekanta, gafTelformiga skif- 

 vor, som på en del kotor omfatta näst förelig- 

 gande kotas tornutskott. Efter att i följden bakåt 

 hafva stigit ända upp till midlen på arcus ned- 

 stiga de åter i bakre delen af ryggraden ända 

 tills de blifva mer och mer rudimentära och 

 försvinna. 



De 8 fiämsta refbensparen äro försedda med 

 hufvuden, långa halsar och knölar. De främsta 

 af dessa articulera med corpora vertebrarum på 

 framomliggande kola, så att l:a refbensparels huf- 

 vuden articulera med fovecC costales på sista hals- 

 kotan och så vidare. Detta lycks uppkomma 

 deraf, att refbenens hufvuden äro smala och föga 

 insänkta, samt sidoutskollen mycket framåt 

 böjda, så alt ftamranden af den kotas kropp, 

 med hvars sidoulskott ett refbens par articulerar, 

 kommer att ligga ett stycke bakom samma ref- 

 bens hufvuden. De följande 3:ne refbensparen 

 sakna hals och hufvud, samt förena sig sålunda 

 endast med tvärulskolten, såsom fallet lärer vara 

 i allmänhet hos de fleste egenleliga Hvalfiskarne. 



Delphinus leucopleurus. Rasch. (Yngre exem- 

 plai', fångadt i Christianiafjorden samt genom 

 Professorerna Boecrs och Raschs frikostighet öf- 

 verlemnadt till anatomiska museum härstädes). 

 Mammillär-utskotten börja först att visa sig på 

 främre ränderna af 2:a ryggkotans sidoutskott, 

 såsom ganska låga knölar; närmare bakre hör- 

 nen af sidoutskottens ändar finnas äfven rudi- 

 menter till accessoriska utskott under form af 

 ganska låga, py ramidala knölar, men bakersta 

 hörnen af sidoutskotts-ändarne ul£:Öras af costal- 



