293 



ulskotls-elementer. Pa 3:e ryo^trkotaii äro de mam- 

 milläia ulskolten något större, rakt framåt vän- 

 da, mera utåt flvttarle; accessorlska utskotts-ru- 

 climeii terna förliålla si" såsom på den föregående 

 kotan 5 costal-utskolts-elementerna på ändarne af 

 sidoutskotten äro större och mera tillspetsade. 

 På de följande kotorna saknas spår af accessori- 

 ska utskott; de mammillära flylla sig mer och 

 mer inåt mot de articulära. På 7:e och 8:e ligga 

 de nära invid dessa och på 9:e ryggkolan äro de 

 med dem fullständigt hopsmälta. På 10:e och 

 följande stiga de, sålunda förenade, mammillära 

 och articulära utskotten uppåt arcus samt upp på 

 processus spii\osi, omfatlande bakranden af pro- 

 cessus spinosus af näst framom liggande kota. På 

 5:e kotan i ordningen efter 14:e (sista) ryggkotan, 

 blifva de så korta, att de ej nå den näst framom 

 hggande. På de följande fö>s vinna de smånin- 

 gom och ersättas endast af ett par små kammar 

 å tornutskottens främre rand; först på 21:a kotan, 

 i ordningen bakom sista ryggkotan, komma de 

 åter fram, något tilltagande i längd och tjocklek. 

 Längre bakåt silta de nära tornutskottens apices, 

 men sänka sig åter längre och längre ned på de 

 med hvarje följande kota kortare och ofullständi- 

 gare tornulskotteu. Endast de 5 främsta refbens- 

 paren äro försedde med både knölar, halsar och 

 liufvuden och hafva dubbla vertebral-fästen ; på 

 de 8 följande saknas de, så alt de ensamt äro 

 fastade vid sidoutskolten. 



Af de öfriga Hvaldjurs-slägtena har jag icke 

 haft tillgång på skeletter att undersöka dessa för- 

 hållanden, men ser af Frkdru^ Cuviers afhand- 

 ling om Cetacea i Todds Cyclopoidia of Anatomy 

 & Physiol. fig. 251, som fojesläller den ll:e 

 ryggkotan af Bältena Auslralis, att dylika lappar 



