297 



r)cli kamtiieii eller miiskel-utskoUsdelen. Först 

 på ll:e och 12:e ryggkotan framstå i främre än- 

 (larne af dessa kammar ganska små taggar, såsom 

 serskilta mam millär-utskott. På 13 ryggkotan äro 

 de rnammillära utskotten än mera uppåt flytta- 

 de, ocii sammansmälta med led utskotten. Kam- 

 marne på de fleste fra moraliggande ryggkotornas 

 sidoutskott hafva dock små låga knölar på än- 

 daine af kammarne, såsom svaga antydningar 

 till processus mamillares och accessorii. På 13:e, 

 14:eochl5:e (sista) ryggkotorna, hvarest de raara- 

 miliära och costala utskotten äro så mycket åt- 

 skiljde, gå från ändarne af de förras öfre, bakre 

 ränder små ryggar snedt bakåt samt innanför 

 bakre randen af costal-utskotten, der de sluta i 

 ganska korta, trubbiga processer; dessa äro små 

 processus accessorii. Dylika finnas äfven på alla 

 ländkotorna, ehuru väl de ryggar der fela, som 

 nedgå från de mammillära utskotten. Dessa ut- 

 skott äro ganska stora, något utåt böjda, framåt, 

 utåt, uppåt riktade samt framstående utöfver led- 

 yte-ränderna på ländkotorna. På detta djurslag 

 framträda sålunda sidoutskottens tre elementer 

 nästan på alla rygg- och ländkotorna, ehuru väl 

 de mnsculära äro föga u t veck la f le. 



Halmaturus gigantens. Sidoutskotten äro tem- 

 meligen långa, starka, mest tvärt utstående och 

 hafva, med undanlag af l:a ryggkotan, ledytorna 

 för refbens-knölarne belägne på de temmeligen 

 tvärt afskurne, men med små epiphyser försedda, 

 ändarne. Endast ytteist svaga spår till muskel- 

 utskotts-kammar finnas på dorsalsidorna af sido- 

 utskottens ändar. På l:a till ll:e ryggkotorna 

 finnas inga andra spår till mammillära utskott, 

 än de små, knöliga främre (öfre) hörnen af sido- 

 utskottens ändar; först på 9:e, 10:e och ll:e rygg- 



