298 



kotorna förekomma mot bakre eller undre hörnen 

 af samma utskotts ändar ytterst små knölar, som 

 synas vara rudimenter till accessoriska utskott. 

 På ll:e ryggkotan gå små lister inåt från sam- 

 ma knölar, och dessa lister sluta näia leclutskot- 

 ten i små taggar. På 12:e ryggkotan äro de 

 yttre taggaine försvunne, men listerna starkare 

 och deras inre ändar, sluta i temmeligen lån- 

 ga, spetsiga, accessoriska utskott, som lägga sig 

 tätt intill de följande led- och mammillär-ut- 

 skotten. På 12:e och 13:e ryggkotorna upp- 

 träda, liksom på en gång, stora, nästan vertikalt 

 stående, bieda , höga, sammansmälte mammillär- 

 och iedutskott, som på länden blifva ännu star- 

 kare samt mer och mer utåt spärrade. På 13:e 

 (sista) länd kotan äro de accessoriska utskotten 

 långa, gritfelformiga; på de tie första ländkotorna 

 skifFormiga, på alla tätt åtliggande mot ledut- 

 skotten af bakomlisjo-ande kota. På 4:e ländkotan 

 äro de åter ganska små, korta, på den 5:e en- 

 dast rudimenlära; men på samma kotas tvärut- 

 skolt uppslå i bakranden små hörn som äfven 

 finnas, ehuru trubbigare på 6:e (sista) ländkotan. 

 Vi se sålunda, att de maramillära, så väl som de 

 accessoriska utskotten på de flesta ryggkotorna 

 hos Halmaturus dels äro i hög grad ofullkomligt 

 utvecklade, dels felande, och att beggedera först 

 uppträda i form af riktiga utskott på den näst 

 sista ryggkotan, jemte det mammillär-utskotten 

 blifvit förenade med lediitskolten efter typen för 

 ländkotorna. På denna kota äro ock de båda mam- 

 millär-utskotten och tornutskottet vinkelrätt ställde 

 mot ryggradens axel, då torn utskotten på de fö- 

 regående och efterföljande något convergera mot 

 denna punkt. Detta mammillär-utskottens upp- 

 trädande i förening med ledutskotten på 12:e 



