301 



nämndu, lill slörsla delen lodrält slående, stora 

 sidoytor, från hvilka, enligt vanliga förhållanden, 

 sidoutskotten med sina costala-eiementer skulle utgå 

 och med hvilka sednare refbenens knölar annars i 

 allmänhet articulera. Såsom redan är nämndt, 

 saknas här costala utskotlsbildniiigar ; hvaremot på 

 dessa sidor äro små runda hålor såsom genom- 

 gång för spinalnerverjia. Dessa hålor, motsva- 

 rande foramina och excisuiae intervertebrales, 

 sitta på de främre och bakre ryggkotorna närmare 

 bakie randen, på de mellersta stiaxt bakom 

 midten af kotornas lodräta sidor. På ländkotorna 

 saknas de och i deras ställe bildas foramina in- 

 tervertebralia emellan kotorna af vanliga excisurer. 

 På de bakre ländkotorna äro framom dessa hål 

 ganska svaga upphöjda strimmor, som torde an- 

 t^ula i hög grad svaga spår af accessoriska och 

 costala utskott. Hos Ornithorhynchus hafva så- 

 lunda samteliga refbenen endast de undre led- 

 gångarne mot kotorna, nemligen articulationes 

 capito-vertebrales, hvaremot de öfre, eller arti- 

 culationes tubero-vertebrales saknas. Emellertid 

 saknas icke refbensknölarne, ehuruväl de äro 

 svagt utbildade; i stället för närande, felande 

 articulalioner, gå från refbens-knölarne starka, 

 temmeligen långa band till de lodräta sidorna af 

 kotraden, fram under de mammillära utskotten. 

 Vi återfinna således här i hela ryggdelen af rygg- 

 raden samma förhållande, som annars i allmänhet 

 tillhör endast de sista rygokoloiua och de sista 

 refbenen hos däggdjuren i allmänhet, nemligen 

 att mammillär-utskotten sitta högt upp på sidorna 

 af kotorna. Refbenen äro fäslade lågt ned på de 

 samma, och sålunda, liksom hos de flesta öfriga 

 däggdjur fallet är med de bakre ryggkotorna , hafva 

 här sarateliga ryggkotorna stora sidoplaner emellan 



