304 



och sitioutsliotlen [fig. 9 b. 42) Sedan synclioiidro- 

 serna blifvit fullsLändigl förbenade, kan man knap- 

 past ana detta förhållande, emedan hå^ändarne 

 äio liksom infällda på snedt afskurna kanter af 

 centralstycket, eller corpas veitebrae. Samma för- 

 hållande har jag utan undantag funnit ega rum 

 hus alla däggdjur af hvilka jag haft unga skelet- 

 ter att undersöka. Hos många af dessa gå be- 

 nen af bågdelarne mycket längre fram eller ned 

 på sidorna af corpora än hos menuiskan. Detta 

 är äfven förhållandet hos svinet, se fig. 10. 



Fig. 40. 



Sainrna del af ryggraden med öfre ändarne af de tre sista refbenen af ftt 

 UD"t »vin, som är framställd ofvanifrän sedd i fig 8. Deu visar sig här 

 från sidan, således bestående af de 3 sista ryggkotorna samt första ländko^ 

 tan. a a a a processus rnammillares; b b b b proiessus costales; c c c c 

 processus accessorii; pä första ländkotao saknas serskildt costal-utskott, 

 iivarföre ock c, processus accessorius, torde böra anses innehålla element 

 terna af både processus costales och accessorii, • * * » utmärka synclion* 

 droserna, eller om man så vill kalla dem, sömmarna emellan bägarnes föt* 

 ter och cenlralstyckena , eller corpora vertebrarum. , 



Då ryggraden är undertill platt och undre ytan 

 öfvergår i sidoytorna nied ofta skarpa ränder, 

 såsom fallet är hos en myckenhet däggdjur, så 

 utskjuta icke sällan egna små ledutskott för bil- 

 dandet af ifrågavarande foveae. Man finner då 

 ifrågavarande suturer på undre sidan; egenteliga 



central- 



