324 



slemdroppe ur munnen, ocli öppnar då käkarne 

 vidt, sa att de väl synas, upplyfter därefter fram- 

 delen och utdrager droppen till ett band, som 

 han genom bufvudets framsträckning och nedböj- 

 ning till svampytan vidfäsler och hvarpa han 

 fortkrvper för att vidare på samma ^ätt fullfölja 

 väganläggningen. Ceroplat-larverne tillverka såle- 

 des ett slags band, sällan trådar såsom fjäril-lar- 

 verne, och af dylika band förfärdigas deias väf- 

 nader. JNär de upphunnit sin blifvande stoilek, 

 lemna de tältet och förpuppa sig i mossan eller 

 gräset närmast under svampen, eller ock mellan 

 denne och trädstammen. Här oragifver sig h varje 

 larv snart med en af slem bildad, något genom- 

 skinlig, hvit, glanslös och skör, cylindrisk hylsa, 

 eller så kallad coccon, | tum lång, 2 linier bred, 

 som i bakre ändan är afrundad och framtill något 

 bredare samt försedd med ett platt, cirkelrund t 

 lock. Vanligen finnas flera, stundom många, så- 

 dana cocconer fastade bredvid hvarand» a med myn- 

 ningarne vända åt samma håll. De likna till stor- 

 lek, form och hopställning lemmeligen dem, som 

 Vaxmalet (Galleria cereana) förfärdigar. Vid detta 

 arbete förhålla sig larverne hufvudsakligen på sam- 

 ma sätt, som vid vägarnes och tältets bildande. 

 De utkasta först omkring sig en grofmaskig upp- 

 ränning eller stomme till hylsan, och ifylla der- 

 efler mellanrummen genom utgjutande af slem- 

 droppar som hoptorka till skifvor och gifva det 

 hela nödig täthet samt en ojemn, maskig eller 

 smågropig yla, i smalt snarlik en murkla. När 

 arbetet i öfrigt är färdigt tillslutes h varje coccon 

 med ett lock, som består af tvänne lameller, hvaraf 

 den yltre är fastare, och som noga inpassar i Öpp- 

 ningen, samt på alla sidor är löst vidfäsladt med 

 korla, fina trådar. Att cocconerna ej såsom de öfriga 



