326 



Denna lilla varelses mest utmärkande egen- 

 skap är dock, att i mörkret sprida ett skönt fos- 

 forartadt ljus, en egenskap, som man hiltills 

 bland inseklerna i Europa, mig veterligen, endast 

 iakttagit hos arter af Lampyris-slägtet , eller de 

 så kallade Lysmaskarne. Jag förmodar emellertid 

 delta lysande äfven tillhöra öfriga Ceroplatei' och 

 kanhända flera svanipmyggor, ehuru jag ej, hos 

 larver och puppor till den med Ceroplaterne i 

 lefnadssätt snarlika Sciophila rufa, kunnat förrnärka 

 något sådant. Skenets beskaffenhet liknar i all- 

 mänhet de vanliga lysmaskarnes, men synes komma 

 från hela djuret och lika från individer af båda könen, 

 likväl endast under larv- och pupptillståndet, samt 

 från den i cocconen ännu qvarliggande insekten, 

 så länge hudskelettet är genomskinligt och icke till- 

 hårdnat eller erhållit sin fullständiga colorit, hvar- 

 igenom det underliggande lysande ämnet troligen 

 bortskj^mmes. Cocconerna h^sa ej sjelFva, men 

 lemna skenet genomgång liksom genom en pap- 

 perslykta. Då vanligen (lera hjdsor sitta förenade 

 sprides ett vidsträcktare sken, h vilket upplyser 

 så väl dem, souj närmast til gränsande föremål. 

 Ehuru hela djuret lyser, är dock skenet ej öf- 

 verallt Jika starkt, utan det lysande ämnet synes 

 vexelvis tillströmma den ena eller andra ändan, 

 samt starkare upplysa densamma. De krypande 

 larverne visa i mörkret en rörlig eldstiimma, men 

 svagare än puppornas ljus. När tiden för insek- 

 tens utträdande ur cocconen tillstundar, aftar ly- 

 sandet småningom, sannolikt af of van angifna or- 

 sak. Det visar sig sist, som tvänne svaga fos- 

 forränder vid bak-kroppens sidor, der den mjuka 

 huden förenar segmenternas rj^gg- och bukstycken. 

 Aftonen innan myggan framkommer upphör det 

 alldeles, likasom när larven eller puppan dör el- 



