335 



Men detla utdrag anger endast ofullständigt hvad 

 författaren iakttagit om äggets utveckling, och 

 omtalar, hos den friblifne ungen, endast velum 

 med dess cirri, otolilherna, och "den successiva 

 utvecklingen af åtskilliga organer." 



De iakttagelser jag erhöll under detta års 

 sommar voro: öfver utvecklingen ur ägget af Mo- 

 diolaria marmorata Forb. (Mjtilus discors DaC , 

 MoNT. , (Modiola) Ttjrton) och af Cardium pyg- 

 niseum Don. (C. parvum Phil? Ind. Moll.),- öfver 

 de nyfödda ungarna af Montacuta bidentata (Mya) 

 MoNT. och M. tenella m.j öfver några helt unga, 

 men till slägtet obestämbara musslor, som funnos 

 lefvande i hafsytan, och slutligen öfver ungar 

 af Mj^tilus edulis. 



Först om Modiolaria marmorata Forb., och 

 Cardium pygmaeum Don. 



Det är bekant, att de aldra flesta individer 

 af Modiolaria marmorata finnas lefvande i det 

 inre af hålor i Ascidiernas hy Ilen. I synnerhet 

 är det Ascidia mentula, som hyser dem, stun- 

 dom i icke ringa antal, ty jag fann en gång 

 ända till elfva musslor, de flesta ganska stora, 

 hos ett individ af denna Ascidia. Hvarje mussla 

 sitter i det inre af en håla, oftast fästad derinne 

 med sin byssus, och hålan har en så ringa Öpp- 

 ning, att blott litet af muskelskalets spetsiga 

 ända framsticker, och djuret på intet vis kan 

 lemna sin bostad. 



Modiolaria är af skilda kön. Könsorganerna 

 utbreda sig, under parningstiden, mellan den fria 

 mantelns begge blad, så att man, genom det 

 tunna skalet, på den rosenröda färgen igenkän- 

 ner honorna, hannarna på den hvitaktiga. 



Redan Baster gjorde en, ehuru ofullständig 

 iakttagelse öfver parningen hos en med Modio- 



