338 



frän de närmast belägna. Men så äv det icke^ 

 äggen äio aldeles nakna, utan något yttre hylle. 

 I ovariets biindsäckar hafva Modiolarias ägg 

 oregelbundet rundade former , och äro ofta stjelk- 

 likt utdragna mot den punkt, der de utgå från 

 säckens vägg. I en stor del af dem var fröblå- 

 san tydlig, isynnerhet i dem, som mer eller 

 mindre nära voro slutna intill väggen. Hos de 

 mera fria äggen deremot, var den oftast redan nu 

 försvunnen. Således förgår fröblåsans hylle, här, 

 såsom det förut blifvit iakttaget hos andra djur, 

 före parningen. Detta försvinnande är sannolikt 

 en företeelse, som tillhör äggets eget lif, och 

 icke beror på befruktningen, den akt, genom 

 hvilken detta lif bestämmes till utveckling. Frö- 

 fläcken deremot var i alla ovariets ägg tydlig och 

 väl begränsad. 



De ägg, som upphemtades vid deras utgång 

 mellan mantelloberna och voro omgifna af sper- 

 matozoider, således antagligen redan befruktade, 

 voro alla af sferisk form, fig. 3 , och 0,02 millim. 

 i diameter. Ytterst var hvarje ägg omslutet af 

 en mycket tydlig, mycket tunn, genomskinlig, 

 structurlös hinna, den jag vill kalla vitellushin- 

 nan, ty den bekläder gulan, utan något mellan- 

 rum. Vitellus består af idel små, något ovala 

 korn, och en vätska 5 dess färg var i början ljust 

 rosenröd, sedan mera hvitaktig. På ett ställe, 

 nära under vitellushinnan, var ett oregelbundet 

 och svagt begränsadt område, som intogs af en 

 klar, kornfri vätska, och i midteu af detta om- 

 råde låg en liten rund, mycket skarpt begrän- 

 sad och klar kropp. Det svagt begränsade 

 området är, såsom väl med skäl kan antagas, 

 upptaget af fröblåsans klara innehåll, som blif- 



