347 



vi i Modiolarias och Carclii ägg, fig. o, 4, 5, o. 

 s. v., fg 45, 44, o. s. v., sett tryckas ut från gu- 

 lans sfer, och denna vätska borde dervid hatVa 

 antagit den egna färg och Ijushrytning, som ut- 

 märker den utdrifna kroppen. 



DuMORTiER anser denna kropp afgjordt för 

 fröblåsan, Van Benedex med tvifvel, Reichert 

 finner den förhålla sig alldeles likt droppar af 

 denna blåsas sega innehåll, och Pouchet ser defi 

 med visshet fröblåsan, och håller de i dess inre 

 inneslutna kornen för fröfläckar. Enligt denna 

 mening skulle således Lj^mntei ägg, olikt andra 

 Molluskers , men likt de nakna Amphibiernas och 

 fiskarnas, hafva liera fröHäckar, och fröblåsan, 

 ännu vid denna tidpunkt i äggets utveckling 

 vara hel tillstädes. Men att detta icke kan vara 

 fallet i ägget af Cardium , och sannolikt icke 

 eller i Modiolarians, det följer af ofvan anförda 

 iakttagelser, medan dessutom ur bekanta under- 

 sökningar öfver andra djurs ägg framgår, att 

 fröblåsans bristning sker mycket tidigt, ja ofta, 

 om icke alltid, till och med före befruktningen. 



Med afseende på förhållandet i Hirudo- 

 ägget anför Frey, att den ur gulan utdrifna 

 "cellen" är för liten för att vara fröblåsan, men 

 för stor för att vara fröfläcken, hvilken också 

 har en starkare ljusbrytning. Köllirer deremot 

 förklarar de ur Doris-äggets vitellus utträdande 

 kropparna härröra från fröfläcken, med hvilken 

 de öfverensstämma i storlek och öfrig beskaffen- 

 het. I ägget af Coregonus Palea igenkänner 

 VoGT i de blåsor, som innehållas i den klara 

 bula, hvilken straxt efter befruktningen bildas 

 af vitellushinnan, fröfläckarna, och Bischoff ansåg 

 de i kaninens ägg iakttagna, utom gulan befint- 



