349 



sammanhang mellan den fullständigt utdrifna 

 fröHäcken och vitellus, så mycket mindre som, i 

 andra djurs '^^g, den ur gulan aflägsnade, hela 

 eller delade fröfläcken blir alldeles fri från gulan 

 och sväfvar i hvitan, der den sj^nes upplösa sig. 

 Det är sannolikt med anledning af denna, 

 åtminstone skenbara saknad af ett organiskt sam- 

 manhang, som Reichert förmenar, att den ut- 

 drifna kroppen står i intet slags förhållande till 

 gulans utveckling. Å andra sidan antog redan 

 Carus, att dess plats uLom gulan betecknade den 

 ena polen af gulans blifvande rotationsaxel, men 

 denna förmodan har ännu icke genom iaktta- 

 gelse blifvit bekräftad. Nordmann anser otvif- 

 velaktigt, att den står i något sammanhang med 

 gulans kWfning, och Van Beneden igenkänner af 

 dess läge den riktning, i h vilken djurets kropp 

 skall bildas. Genom polarringen eller dess när- 

 maste omgifning går första klyfningen i Clepsine- 

 ägget ^). I Coregoni ägg ser man, att klyfningen 

 utgår från midten af den upphöjda bula, i h vil- 

 kens inre fröfläckarnä ligga; i Alytesägget taga 

 klyfningarna sin medelpunkt der, hvarest frö- 

 blåsan ligger intill periferien '), och Bischoff led- 

 des till att antaga förhållandet emellan de utom 

 gulan befintliga "cellerna" eller "afkomlingarna 

 af fröfläcken" och vitellus sådant, att vite! lus- 

 kornen samlade sig kring dem till de tvä första 

 klyfningskulorna, med hvilka gulans första del- 

 ning skall begynna. Slutligen har Fr. Mueller 

 med god iakttagelse visat, att äfven i ägget af 



®) Grube, Entwickel. d. Clepsinen, p, 17, t. 1, f. 6, 

 t. 3, f. 10, 11. 



') VoGT, Untersuchungen iiber die Entwickelung der 

 Geburtshelferkröte, p. 21. 



