350 



en Mollusk, Limapoiitia, gulans klyfning utan 

 undantag utgår från den sida/ som är vänd mot 

 "hlåsan," hvarföre han benämner den riktnings- 

 blåsan. Sådant är också förhållandet, på det 

 tydligaste, hos Modiolaria och Cardium. 



Svårligen kunna vi så förstå detta förhål- 

 lande, som om den ur galan utgångna fröfläcken, 

 från sin plats utom denna, bestämde dess klyf- 

 ningsrörelse , — liksom månen bestämmer ebb 

 och flod på jorden. Men, så visst som fröfiäc- 

 ken, medan den ännu är innesluten i fröblåsan, 

 och denna omgifven af gulan , måste hafva en 

 den högsta betydelse för äggets lif, lika visst är 

 dess utträdande ur gulan en bestämmande akt i 

 äggets utveckling. Klj-fningen af vitellus, som 

 nu skall inträda, är till sin riktning beroende 

 af läget af den punkt, der fröfläcken låg, och der 

 den utgick. Men emedan denna punkt torde 

 sammanfalla med den, i hvilken den ännu hela 

 fröblåsan var närmast i beröring med vitellus- 

 hinnan, blir det af visft att framdeles under- 

 söka, om den är från början till sitt läge be- 

 stämd, eller om fröblåsan, såsom det blifvit 

 sagdt, verkligen, i följd af sin ringare egentliga 

 vigt, flyttar sig i det inre af vitellus. 



Va^- Be>"eden anmärkte, att den väg som frö- 

 blåsan genomgått i Limax-ägget var ljusare än 

 det öfriga af gulan, och Pouchet iakttog flera 

 gånger det hål på ytan, genom h vilket "fröblå- 

 san," eller, såsom vi här antaga det, fröfläcken 

 utgått ur vitellus, och båda erinra dervid om 

 den s. k. fröpunkten och den gång i fogelägget 

 och i grodans, som man ansett vara den för- 

 svunna fröblåsans väg från centralhålan till 3^tan. 

 Någon sådan inre, ljusare gång visade sig icke i 

 de ägg af musslor, hvilkas utveckling vi här 



