361 



svagare rörelserna ocli fröfläckeiis utgång, fig. 43, 

 sin splieriska form, fig. 44. Dess massa var van- 

 ligen jemnl fördelad, men äfven liiir såg jag en 

 gAng en kärna i dess centrum. Det andra skiftet 

 skulle nu, i likhet med livad vi sago hos Mo- 

 diolaria, begynna dermed, att den nedra delen, 

 de centrala elementernas, genom förlängning af- 

 söndrar sig från det öfriga. Men denna första 

 rörelse blef antingen förbisedd af mig, eller sak- 

 nas den, såsom af det följande blir sannolikast. 

 Hvad jag såg af första skiftet var vitelli delning 

 i tvenne delar, h varigenom den fick formen "af 

 en biscuit," fig. 45. Den motsvarar då slutet af 

 första skiftet hos Modiolaria , men innehållet är 

 ännu klart och utan kärnor, och de tvenne de- 

 larna äro temligen skilda. De gå småningom 

 närmare tillsammans, fg. 46, det inre blir mör- 

 kare, och i h vardera framträder en kärna. Den 

 skiljeplan, som förenar dem, nedstiger från den 

 punkt, der fröfläcken utgått, och ännu sitter 

 qvar under en upphöjning af vitellusmembranen, 

 fig. 45 , >f. Den större, här venstra delen bör nu, i 

 likhet med förhållandet hos Modiolaria, innehålla 

 både centrala och periferiska elementer, och att 

 så är visar sig äfven af det följande. 



Frötläcken är hos Cardium så föga upphöjd 

 öfver vitelli yta, att man under kljfningen snart 

 föilorar den ur sigte, hurudant än vitelli läge 

 är, och det har aldrig lyckats mig, att under 

 flera skiften ständigt se dess läge i så bestämdt 

 förhållande till klyfningen, som hos Modiolaria. 

 Den följd af vitelli klyfningsformer, som afbil- 

 das fig. 45 , 48 — TO, och som är vald bland tolf 

 mer eller mindre fullständign serier af iaktta- 

 gelser, är af ett ägg, som låg så, att fröfläcken 

 sågs i midten, men på andra sidan om vitellus. 



