365 



sti svart, att se denna öppning hos Cardiuni, 

 som att se fiöfläckens läge. Men några gånger 

 har jag tydligen urskilt en ljusning, som utan 

 tvifvel tillkännagaf den samma, fg. 11,^. Den 

 syntes ligga i det inre, eller åt den andra sidan, 

 ungefär der, hvarest fröfiäcken borde vara belägen. 

 Sammanställer man dessa begge iakttagelser 

 öfver klyfningens fortgång i äggen af Modiolaria 

 och Cardium, så visar sig, jemte de skiljak- 

 tigheter vi anmärkt, en afgjord öfverensstäm- 

 melse. Klyfningen, åtminstone inom de peri- 

 feriska elementerna, fortgår icke i en jemn pro- 

 gression, utan i omvexlande skiften af motsatt 

 bildnings- verksamhet, af ^delning ^ och återföre- 

 ning, hvarvid den förra, så att säga, vinner på 

 den sednare, och kärnorna deltaga, i de båda 

 djurens ägg, på samma vis deri. 1 begge synas 

 också dessa kärnor spela en betydande role. Deras 

 framträdande sammanfaller med återföreningens 

 och hvilans perioder," deras .försvinnande med 

 delningsarbetets. Detta kärnornas förhållande är 

 m^^cket afvikande från det, som blifvit iakttaget 

 i äggen af andra djur. Det har blifvit sagdt, 

 att ingen klyfning eger rum utan förutgående 

 delning af kärna ("embryonal-cell") ®), — men 

 äfven å andra sidan, att förökningen af de klara 

 kärnorna är följden af, icke orsaken till gulans 

 klyfning °). Men förhållandet hos dessa Acepha- 

 ler, såsom jag har uppfattat det, synes vara ännu 

 ett annat. Kärnorna komma fram då i hvarje 

 skifte de småningom skilda kulorna åter smälta 

 tillsammans, och försvinna vid åter börjande 

 delning, och medan, i fjerde skiftet, de periferiska 



®) KÖLLIRER, MUELLERS Avchiv, 1843, 107. 



°) VoGT, Embryogenie de TActeon, I. c, p. 85. 



