373 



rundade sidor — om man tänker det deladt 

 af ett plan, som går genom de båda tapparne —^ 

 växer ncmligen ut en lång och fin sträng, /, 

 fig. 93, den vi vilja kalla flagellura, och som i 

 början föres orörligt utsträckt, och något böjd. 

 När nu tapparna växt ifrån hvarandra, befinnas 

 de bilda en fidl, som utgör randen af den yta, 

 på hvilken detta flagellum är beläget, fig. 95, 

 96. Ur denna rand utvecklas cirrer, i början 

 fina, men mycket starkare, och längre än de, 

 som hittills rullat embryonen omkring. Randen 

 utjemnar sig snart rundtomkring, och ytan blir 

 hos Cardium nära rund, fig. 96, hos Modiolaria 

 oval, fig. 78. Hos begge är den convex, och 

 nära i dess midt utgår flagellum, /, som nu bör- 

 jar att långsamt svängas och stundom böja sig i 

 en slinga. Denna yta, med dess i randen sit- 

 tande allt starkare cirrer, är ungens rörelse- 

 organ, velum, och utgör från början en del af 

 manteln, nemligen dennes ventrala del. Invid, 

 eller måhända just i gränsen mellan denna ven- 

 trala del och den dorsala, låg dä den fördjupning, 

 som slöt sig till ett veck. Den dorsala delen af 

 manteln bildar nemligen på motsatta sidan en 

 större hvälfd yta, abdominalsäcken , och djuret 

 liknar nu någorlunda en hatt eller mössa med 

 rundad kulle, fig. 79, 80, 96, .97. Gulans peri- 

 feriska lager, som blifvit manteln, har såle- 

 des här utbildat, mot ventralsidan velum, 

 som barer flagellum, och, såsom vi skola se, 

 egentligen tillliör hufvudet, samt, mot dorsal- 

 sidan, abdominalsäcken, och begge utgöra ett 

 slutet helt. INågot parti, som liknar sig till 

 foten finnes ännu icke. A.bdominalsäcken, hvilken, 

 såsom mantelns dorsala del, omsluter den stora 

 mantelhålan, är ännu fylld af den centrala mas- 



