381 



och de iakttagelser jag anfört synas mig bekräfta 

 denna åsigt, Nordmann sag, redan innan klyf- 

 ningen begynt, några klumpar af celler skilja 

 sig från vitellus, sedan sammansmälta till blä- 

 sor och utveckla svängande cilier. Detta är, så- 

 som VoGT anmärker, en vacker bekräftelse på 

 den satsen, att embryonernas cellulära elementer 

 äro till en viss grad oberoende i sin utveckling. 

 De voro, dessa celler, måhända sådana, som 

 skulle ingå i velum, och der slutligen bära 

 cirrerna. 



De delar, hvilkas utbildning vi hafva följt 

 hos dessa tvenne Acephaler äro således: mantel- 

 säcken, hvars ventrala del framträdde såsom ve- 

 lum, det första, enda rörelse-organet, med sitt 

 flagellum, medan den dorsala afsatte skalets i ryg- 

 gen vikta och utan lås sammanhängande sköld, 

 och småningom i storlek växte om den ventrala 5 

 af de inre delarna, bildade ur centralmassan, 

 magen med munn, tunga?, oesophagus, tarm och 

 analöppning, dertill vissa från manteln inåt af- 

 gående delar och muskler, som röra velum och 

 vissa mantelns fastare partier, samt en enda, 

 främre slutmuskel. Bland de organer, som man 

 kunde vänta att se framträda saknas ett hjerta, 

 gälarna och måhända äfven foten. Hjertat borde 

 efter all sannolikhet sökas mellan näringskanalen 

 och ryggen. Detta område är också det, som är 

 lättast att undersöka på hela djuret, men likväl 

 såg jag aldrig der något spår af ett pulserande 

 organ, och jag bet villar, att den rundade kropp, 

 som ofvanför anus afskiljde sig från manteln, 

 kan anses för hjertats första anläggning. Till gä- 

 lar saknades också hvarje spår. I dessa hänse- 

 enden öfverensstämmer således, såvidt ännu är 

 sedt, utvecklingen af dessa Acephaler med den 



