386 



framom skalets halfva läiigcl, närmare ryggen, 

 och det sträcker sig snedt framåt mot veli främre 

 del, der man ser muskeln utbreda och förlora 

 sig. Efter djurets rörelser ser man dessa leva- 

 torer än utsträckta än slappt böjda. Det andra, 

 bakre paret är två bredare, starkare band, n , 

 och är svårare att riktigt utreda. Hos Monta- 

 cuta tenella, fig. 40å, 405, såg jag med temlig 

 visshet, att hvardera muskeln i två skilda band 

 fäster sig nära ryggsidan, n,n', och att dessa Ivå 

 band längre ned närma sig hvarandra i vin- 

 kel, och förenade gå ned till veli bakre del, 

 der de utbredda förlorade sig. I vinkeln, der 

 begge förena sig, såg jag flera gånger, fg 404, 

 en böjd kontur, hvars betydelse jag aldrig kunde 

 uppfatta. Hos Montacuta bidentata, fg. 407, 408^ 

 var det mig svårare att se huru dessa muskler för- 

 hålla sig. Jag såg väl två band, n, n, fästa sig 

 vid skalet, och i en vinkel närma sig hvaran- 

 dra, men innan jag tydligt såg deras förening, 

 undgick mig det främre bandets riktning, så att 

 jag ej vågar afgöra , att de verkligen förena sig. 

 Åt ventralsidau fortsatte blott ett bredt muskel- 

 band , som förlorade sig i velum. — I bakre 

 ändan af velum förmärkes, när det är indraget, 

 ett djupt veck, o, som synes uppkomma deraf, 

 att någon del af veli tjocka rand böjer sig in- 

 åt j när velum utsträckes, fig. 404, 408, försvin- 

 ner detta veck och synes mera öppet, som en 

 svag skugga. 



Straxt bakom velum öppnar sig utåt mun- 

 nen, fig. 404 — 408, p. Dess främre läpp är nära 

 förenad med veli bakre rand, och bildar med 

 denna det veck, vi nyss beskrifvit. Dess bakre 

 läpp åter sammaidiänger med den båge, d, som 

 baktill afgår från manteln. Dess öppning visar 



