387 



sig njistan femhöruig , fig. 406, och dess inre 

 hinna, som bildar flera Veck. är besatt med 

 mycket långa flimmerhår, som äfven ses, ehuru 

 något aftagande i storlek , på bågens bakre yta. 

 Frän munnens öppning följer man dess temligen 

 långa håla till den lilla framstående klaflen, q, sit- 

 tande på dess bakre ^'ä^^, h vilken måhända är 

 ett rudiment till tungan, som man ser så 

 högt utvecklad hos Gastropoderna. Innanför 

 tungan böjer sig kanalen framåt, och oesophagus, 

 r, vidtager, som, ailtjemt belagd med cilier, 

 och ganska lång, förlorar sig under öfverliggande 

 delar, så att man med svårighet ser dess öfver- 

 gång i magen vid magmunnen, s. Magen, t , f, är en 

 ganska stor säck, som intager midten af mantel- 

 hålan, utan att genom några band vara fästad 

 vid dess väggar. Är djuret starkt sammandraget, 

 ligger den ända upp mot ryggsidan, är det 

 måttligt indraget, fig. 405, 407, är den be- 

 lägen fri i hålan efter dess längd, men sträcker 

 djuret ut sig, fig. 404, 408, så stupar den framåt, 

 och föres, när djuret simmar, helt nära under 

 skalets undre rand. Den är aflång, omkring 

 hälften så lång som abdominalhålan, och har 

 genomskinliga, temligen starka väggar. I dess 

 begge sidoväggar ser man tvenne smala, bågfor- 

 miga lister, u, sannolikt, såsom hos utbildade 

 bivalver, duplikaturer af den inre hinnan, hvilka 

 från dess ryggsida sträcka sig till den af öfverlig- 

 gande delar dolda undersidan, och afdela ma- 

 gen i två nästan lika stora delar, en främre, t', 

 som man kunde kalla portio cardiaca, en bakre, t. 

 portio pylorica. Ehuru magens väggar i öfrigt 

 äro helt klara, ser man dock oftast, i främre 

 delen af dess öfra \'Å^^, en mängd af strödda 

 små kulor och korn. 1 magens väggar har 



