388 



jag icke kunnat urskilja olika hinnor, och, faslän 

 den hos olika individer syntes vara af något 

 skiljaktig storlek , såg jag den aldrig sammandragas 

 eller utvidgas. Men väggarna äro icke öfveralll 

 af samma tjocklek. Sålunda ses vid magmunnen, 

 s, en rundad, framstående knöl med temligen 

 starka flimmerhår, och den främre och öfra väg- 

 gen visar, i denna del af magen inåt gående 

 bugter: hos Montacuta tenella, fig. i05 , på ven- 

 stra sidan en böjd, längsefter löpande crista, 

 och i den pyloriska delen, en på längden löpande 

 rak list, fig. 104, 405. Fina tlimmerhår vibrera 

 på flera ställen af magens inre yta, men man 

 ser dem icke på en gång öfverallt i rörelse. Blan- 

 dar man indigo i vattendroppen, när djuret är 

 indraget, ser man strömmen af dess partiklar, af 

 de fina flimmerhår, som bekläda veli tjocka rand, 

 fg. iOo , 107, i, — icke af de långa cirrerna, — föras 

 långs åt denna rand, in genom munnen och oeso- 

 phagus, och samlas i en klump i magens portio 

 cardiaca. — Liksom magmunnen är belägen på ven- 

 tralsidan af magens främre del, är pylorus på sam- 

 ma sida af den bakre, således i magens bakre, 

 nedra hörn. Derifrån afgår tarmen, v, h vilken 

 hos Montacuta tenella är något längre och sma- 

 lare än hos M. bidentata. Den böjer sig först 

 uppåt, mot ryggen, derpå åt venster och framåt, 

 för att åter, bakåt riktad, bilda en slinga, och 

 i mer eller mindre stor böjning rikta sig mot 

 midten af bakre randen, der dess analända fäster 

 sig vid manteln. Analöppningen, omgifven af tem- 

 ligen starka flimmerhår, ligger der i en böjning 

 af mantelranden, som när djuret är fullkomligt 

 utsträckt är mera utplånad, slutligen utstående, 

 fg. 106, v. Tarmen är nästan jemntjock, men 

 på dess yta ser man, icke alltid på fullkomligt 



