406 



ett ställe hos fig. //7 torde antyda en redan bör- 

 jad verksamhet i organet. 



Hörselorganerna, «, de runda blåsorna med 

 darrande otolither, voro ganska tydliga hos flera 

 af dessa små Acephaler. De syntes, ett på hvarje 

 sida, skina igenom de öfverliggande delarna, 

 I fl g. H6, ses det venstra organet ligga midtför 

 oesophagus, och har en liten otolith. Hos de 

 öfriga, der foten redan är mer eller mindre ut- 

 bildad, ligger det vid basen af denna, bakom 

 oesophagus, såsom fig. 444 , 447, med en enda liten 

 otolith, fig. 445, med en ensam, men större. I 

 fig. 442, B, sägs det omgifvet af en ring, liksom 

 hade det hvilat på en rundad kropp af skenbart 

 homogen textur, möjligen ett ganglion, och in- 

 nehöll ett antal af minst tolf små ailånga kroppar. 



En af ungarna af Montacuta företedde ett 

 rundt, blåsfor migt organ, £, /t^. 405, beläget straxt 

 bakom munnen, och det nämndes, att denna 

 blåsa, som sägs innehålla en hop af korn, lik- 

 nande pigmentkorn, sannolikt var första anlägg- 

 ningen af ett synorgan, ett öga. Anledningen 

 till denna förmodan är den, att de flesta af de 

 små Aceplialer, som fångades simmande i hafs- 

 ytan, hade två dylika organer, ett på hvarje sida, 

 som med stor sannolikhet kunna anses såsom ögon. 

 Den som är afbildad fig. 446 hade p^ venstra 

 sidan s, a, på sidan af svalget, framom det- 

 samma ett organ i form af en ganska klar, svagt 

 begränsad, något oval lob eller någorlunda platt- 

 Iryckt blåsa. I denna lob syntes två små hopar 

 af svarta pigmentkorn, den ena, mindre, nära 

 fiämre randen, den andra större, nära den bakre, 

 fjjider dessa pigmenthopar tecknade sig en rund 

 ring, så.som af en trind framstående del, a, ^, 



