414 



vigtigaste organer, utom fortpiaiitiiingens, till 

 hvilka ännu synes intet spår. 



Utvecklingen af Anodonta liar längesedan, 

 och flera gånger, varit föremål för undersöknin- 

 gar. Men om vi jemföra hvad vi sett hos dessa 

 hafvets Dimvarier med livad man lär oss om 

 utvecklingen af denna sötvattensform af samma 

 grupp, finna vi ganska få likheter. Skalet har, 

 i sin första uppkomst en nästan triangulär form, 

 med mj^cket lång, rak rygg, såsom hos Modio- 

 laria, Cardium och Montacuta, men i dess nedra 

 rand utbildas, ur manteln, redan tidigt, de märk- 

 värdiga taggiga, rörliga hakarna, som sedan för- 

 svinna, och som helt och hållet saknas hos de 

 hafsdjur vi undersökt. Skalet kan, som det vill 

 synas, under en period i begynnelsen, icke till- 

 slutas, fastän det redan har den äfven här en- 

 samma slutmuskeln, — om den bakre eller den 

 främre veta vi icke, — utan gapar, och djuret, 

 sett frän ventralsidan, tyckes, efter beskrifniu- 

 garna, liksom vara deladt i två hälfter, hvardera 

 med sin munn, mage, tarm, lefver, hjerta, ett 

 förhållande, som, ehuru det kan tyckas erinra 

 om centralmassans kanske blott skenbara delning 

 i två hälfter under embryonens första tid hos haf- 

 vets både Acephaler och Gastropoder, likväl ännu 

 behöfver bekräftelse. Det vissa är, att mantelns 

 ventraldel icke hos Anodonta har något velum till 

 rörelseorgan, ehuru det måhända är en antyd- 

 ning af detta organ, som Quatrefages ') sett, då 

 han beskrifver omkring muskelns insertionspunk- 

 ter små hvirflar, ("tourbillons"), liknande sådana, 

 som förorsakas af iafusorier. Om den åsigt är 

 riktig, som jag ofvan vågat framställa, att hos 



^} Ann. rl. scieiices nat. , deux. ser., V, p. 326. 



