426 



ammans kropp, och endast tillkännage sig genom 

 sina utvecklade manliga eller qvinliga könsorganer. 



När ett organ ses tidigt framträda under 

 utvecklingen, liaiVa vi redan deraf skäl till den 

 förmodan, att det icke tillkommer endast ett 

 mindre antal af djurtypens former, utan att det 

 tillhör flertalet af dem. Redan i ett par före- 

 gående ^) uppsatser har jag försökt att visa , att 

 detta organ, vi kallat velum, som qvarblifver, 

 mer eller mindre förändradt, hos alla Acephaler, 

 men hos de flesta Gastropoder (och Pteropoder?) 

 försvinner med tentaklernas framträdande — en- 

 dast Opisthobranchier behålla det, men reduce- 

 radt — , att detta velum återfinnes hos Cephalo- 

 poderna, såsom ett, under djurets hela lif oför- 

 ändradt, kraftigt verktyg för att fatta rofvet och 

 för ställflyttningen. Till det förra ändamålet är 

 det hufvudsakligen egnadt hos Dibranchiata , der 

 det är bildadt af åtta strå ligt ställda, till större 

 eller mindre del genom hinnor förenade musku- 

 lösa armar, på inre, främre sidan bärande rader 

 af häftorganer, sugkoppar eller hakar. Under 

 formen af cirrer uppträda dessa organer hos Te- 

 trabranchiata, men ej så mycket egnade att gripa 

 rof, som att, i stort antal och i concentriskt 

 ställda rader ordnade på veli vida yta, utsträckas 

 ur sina skidor, (liksom hos Lingula enl. Vogt), 

 och genom hastiga slag framdrifva djuret, som, 

 buret af den till en stor del gasfyllda snäckan, 

 måste sväfva i vattnet, och sannolikt icke har 



«) Vet. Akad. Handl. 1839, 241. — Index Molluscorum 

 Scandinaviae etc. i Öfversigt af K. Vet. Akad. För- 

 handl. 1846, 135, 183. — Om tungans beväpning 

 hos Mollusker ib. 1847, 175. 



