427 



Molluskens fot är ett utan tvifvel ganska 

 sammansatt organ, hvars anatomi vore en vigtig 

 uppgift. Den uppträder under flera olika former. 

 I Cephalopodernas klass är den hos Dibranchi- 

 ata ett rör, vid hvars sammandragningar djuret 

 glider fram på den deraf omslutna vattenpelaren. 

 Hos Tetrabranchiata är röret öppet, en bred 

 skifva, som förmodligen tjenar mest till styre 

 för rörelsen, och till klaff för vattnets flöde till 

 gälarna. Hos Pleropoderna synes foten vara upp- 

 löst i sina elementer, en transversel del, åt si- 

 dorna utbildad till pariga fenor, en oparig del, 

 lobus opercu ligerus, särdeles tydlig hos Spirialis, 

 och en medianlob motsvarande sålan hos Ga- 

 stropoda, utmärkt hos Clio och Pneumodermon, 

 der dess sidoränder äro sammanböjda. Atlanta 

 bland Heteropoda har den lockbärande delen 

 högt utvecklad, och den derunder, liksom hos 

 Carinaria, hängande loben synes vara sålan. 

 Bland Gastropoda, der fotens olika delar mera 

 sällan kunna urskiljas, tyckas flera Bullacea, som 

 i allmänhet närma sig till Pteropoderna , t. ex. 

 genom de kalkiga styckena i magen, hafva den 

 förstnämnda transversala delen öfvervägande, t, 

 ex. Akera buUata, som simmar med dess sido- 

 lober. Hos många Prosobranchia holostomalaär 

 den locket bärande loben försedd med flikiga 

 appendices. 



Foten innesluter på sin öfra, bakre sida ett 

 organ, som afsöndrar det tradiga ämne, man kal- 

 lat byssus. Detta visar sig först hos Spirialis 

 bland Pteropoda och hos Gastropoda såsom den 

 ofta spiralformigt vridna skifva vi benämna oper- 

 culum, hos Lamellibranchiata oftast som ett 

 knippe af trådar — med stundom märkbar spi- 

 ralformig anordning — någongång, t. ex. . hos 



