457 



och samlingar samt glädjas åt de dervid stundli- 

 gen sig företeende nya anledningar till beundrande 

 af skapelsens mångfald och visa imätlning. Sedan 

 hans samlingar vunnit något omfång, ledde ho- 

 nom hans ordningssinne till försöket atl naturen- 

 ligt ordna och uppställa dem efter de åsigter, som 

 bland den tidens entomologer gjort sig gällande. 

 Då han der till behöfde ledning af vetenskapens 

 litteratur, insåg han snart de svårigheter, som 

 hans obekantskap med de klassiska språken här- 

 vid lade i vägen. Men han lät sig deraf icke 

 afskräcka från föresatsen att bryta sig fram till 

 en klarare kunskap i den vishetsbok, som genom 

 naturen är för oss upplåten. Han aktade ringa 

 den ansträngning, som erfordrades att vid mera 

 framskriden ålder genom sjelfstudium förvärfva 

 sig tillräcklig kunskap i latinska språket, för att 

 förstå de derpå författade entomologiska verk och 

 att rätt använda vetenskapens terminologi, samt i 

 grekiska språket, för iakttagandet af nomenklatu- 

 rens reglor. Genom det allvar, hvarmed han 

 ihärdigt fortsatte sitt entomologiska studium kom 

 han emellertid att oförmärkt öfvergå från dilet- 

 tantens till den sjelfständige vetenskapsmannens 

 ståndpunkt. Hans öf ver vägande naturanlag ledde 

 honom härvid företrädesvis till behandlingen af 

 vetenskapens kritiska och systematiska delar. Vid 

 jemförande granskning af då kända entomologi- 

 ska verk erfor ban snart den osäkerhet och 

 förvirring, som i denna vetenskap uppkommit 

 genom skiljaktiga uppfattningar af sj^stematiken, 

 men förnämligast genom felaktiga artbestämnin- 

 gar i det att ofta samma arter i olika sy- 

 stemer fått olika eller förvexlade namn. Af 

 sådan anledning företog han sig att i en syste- 

 matisk uppställning, för h varje art, efter nog- 



