460 



fyllest all åberopa ett enda, hemtadt frän etl ytt- 

 rande af en bland vårt tidehvarfs ypperste ento- 

 mologer, nu mera framlidne Professorn vid INat. 

 liist. musen m i Paris Latreille, — ett yttrande, 

 ärofullt jemväl för tvenne andra Svenske entomo- 

 loger, den ene Linnés frejdade samtida, Carl de 

 Geer, och den andra Schönherrs några år förut 

 aflidne vän Leon. Gyllenhal. Uti sin Cours 

 d'Entomologie, som år 1831 från trycket utgafs, 

 tilltalar Latreille så sina lärjungar, slutande der- 

 med en afdelning af sin kurs: "Om, såsom då 

 "fråga är om ett språk, fortsatta förbindelser med 

 "män, som tala eller skrifva väl, tjena att bilda 

 "oss och att fylla hvad undervisningen icke kun- 

 "nat åstadkomma, vill jag tillråda er: lären att 

 "iakttaga naturen genom flitig läsning af Réaumurs 

 •"och DE Geers raemoirer; för beskrifvandet deraf 

 "tagen Gyllenhal till mönster, och för den kri- 

 "tiska behandlingen Illiger och Schönherr. Dragen 

 "nytta af dessa mästares lärdomar, och j skolen, 

 "såsom de, göra eder förtjente af efterverldens 

 "erkänsla." 



Icke blott genom sin verksamhet som kritisk 

 granskare och författare oaanade SchÖnherr veten- 

 skaperna. Han gjoide derjemte åt dem ett dyr- 

 bart offer genom förärandet till Riks-m uséum af 

 sina eutomologiska samlingar. I vetenskapernas 

 intresse var det neraligen att han genom iiiförlif- 

 vandet af dessa samlingar med Riks-musei, och 

 under det dervid fastade förbehåll af en särskild In-' 

 tendents anställande för det eutomologiska facket, 

 betryggat framtida vården af berörda samlingar, 

 h vilka, särdeles hvad typerna för hans Genera et 

 Species Curculionidum angår, alltid måste för ve- 

 tenskaperna blifva en värderik skatt. 



