467 



möda räddades. Sina astronomiska observationer 

 i Umeå, vintern 1830 — -1831, förrättade han, i 

 ett provisionelt uppfördt Observatorium, under 

 en köld så stark alt uren stannade, oaktadt alla 

 försök att genom värmningsmedel hålla dem i 

 gång. Under triangelmätningarne i Roslagen måste 

 han långa tider tälta på nakna klippor i hafsban- 

 det, dit aflägset boende fiskare tillförde honom hans 

 oundgängligaste bebof. 



Genom ansträngningar vid mångåriga astro- 

 nomiska observationer blef hans ena öga obruk- 

 bart, och vid en af dessa förrättningar i Norr- 

 land måste han, för att utan afbrott kunna fort- 

 sätta observationerna på solen, under flera vec- 

 kors tid färdas om nätterna mellan observations- 

 ställena, stundom 6 å 7 mil, på obanade fjell vä- 

 gar, än ridande, än i båt, än gående. 



Men dessa nattliga färder, jemte alla öfriga 

 ansträngningar och försakelser dem han, för sina 

 arbetens framgång, underkastade sig, grundlade en 

 sjuklighet, som i början missaktad, till och med 

 trotsad, omsider öfverväldigade hans starka fysik, 

 och slutligen nedlade honom på den sjukbädd, 

 hvarifrån han ej mera uppstod. Den redlige, an- 

 språkslöse mannen ändade sin verksamma, obe- 

 märkta bana den 20 Mars 1848, uppriktigt sörjd 

 af anhörige, vänner och kamrater. 



Sedan 1846 var Öfverste-Löjtnant Häggbladh 

 ledamot af denna Akademi. 



