473 



Armens Läkpårekorps ur den missgynnande ställ- 

 ning, hvari den sig hittills befunnit. För Rege- 

 ments-läkareplatserne, förut till det mesta besatta 

 med hufvudsakligen på rakstugorne bildade Chi- 

 rurgise-magistrar, och bortgifne uppå Regements- 

 chefernes förslag till den sökande, som vunnit 

 deras personliga välvilja, utan afseende på för- 

 tjenst eller duglighet, bestämdes högre vetenskap- 

 lig qvalifikation; de förutvarande underläkarne 

 indrogos, och för h varje Bataljon anställdes en 

 legitimerad Läkare; till förstärkning af korpsen, 

 särdeles i fält, men äfven för att under fred bi- 

 träda i den civila sjukvården, antogos pensionärer 

 och stipendiater i Fält-läkarekorpsen, och ett rätt- 

 vist befordringssystem, så väl fästande ett billigt 

 afseende på tjensteålder, som främjande den större 

 skicklighetens fortkomst, till båtnad för sjelfva 

 tjensten, fastställdes; ett uuder Sundhets-Kollegium 

 släldt Fältläkarekontor, för besörjande af en än- 

 damålsenlig medicinalutredning för armeen, inrät- 

 tades, o. s. v., genom hvilket allt korpsens både 

 tjenstbarhet och anseende snart i betydlig mån 

 höjdes, och allt jerant än ytterligare stigit. — 

 Man har velat lägga v. Weigel till last, att han 

 vid löneregleringen för Armeen icke nog bevakade 

 Fältläkarekorpsens ekonomiska intresse, i det att 

 han icke sökte bibehålla Regemenlsläkare-lönerne 

 vid indelta armeen i deras förut varande skick, 

 utan medgaf nedsättning i flera bland dem för 

 att vinna förbättring i andra och tillgång för af- 

 lönande af de nya tjenster inom denna grad, 

 hvilka vid Fältläkare-korpsens reorganisation an- 

 setts nödvändiga. Det vissa är dock, dels att det 

 icke berodde af v. Weigel att förekomma denna 

 anordning, h vilken stod i oskiljaktigt sammanhang 

 med regleringen af Arméens löne- och pensions- 



