474 



stater, dels ock, att om än derigeiioin flere högre 

 löner blefvo nedsatta och alltså utsisjten till en 

 mera oberoende ekonomisk ställning: beröfvades 

 några bland Korpsens medlemmar, likväl det 

 stora flertalet, ja korpsen i allmänhet derpå intet 

 förlorade, helst utan denna reglering, sannolikt 

 ingen tillgång kunnat beredas för att upphjelpa 

 de mindre lönerne; — beroende det på den när- 

 maste framtiden att utverka de förbättrade löne- 

 vilkor och den utsigt till ytterligare befordran, 

 hvaraf vår Fältläkarekorps, i det skick hvartill 

 v. Weigel densamma bragte, så ostridigt är 

 förtjent. 



I sammanhang med Fältläkarekorpseus högt 

 påkallade förbättring och såsom ett hufvudsakligt 

 medel att ernå detta vigtiga ändamål, väcktes 

 frågan om inrättande i hufvudstaden af en rae- 

 dico-kirurgisk undervisningsanstalt, hufvudsakli- 

 gen för bildande af praktiskt duglige militäiläkare. 

 — v. Weigel deltog från början i uppgörande 

 af planen till detta läroverk och var den verk- 

 sammaste vid dess organisation. Carolinska In- 

 stitutet och det dermed såsom klinisk anstalt för- 

 enade Garnisonssjukhuset voro resultaterna af denna 

 verksamhet. Med oförminskadt intresse följde 

 och befrämjade han äfven, under hela sin tjen- 

 stetid, detta läroverks utveckling, och var en af 

 de första att inse, att detsamma, med de fördelar 

 det, genom sitt läge i hufvudstaden och genom 

 en närmare förening med de der befintliga större 

 sjukvårdsinrättningarne erbjöd för den praktiska 

 undervisningen, icke borde inskränkas endast till 

 en bildningsanstalt för militärläkare i de lägre 

 tjenstegraderne, utan snarare utgöra en länk i den 

 allmänna medicinska undervisningen; en äsigt, 

 hvilken, redan i det under hans ledning år 1822 



