476 



hvaraf en särskild afgift bestämdes för anläggande 

 och underhåll af dylika Inrättningar i hvarje 

 län; ändamålsenliga författningar och åtgärder för 

 smittans upptäckande utfärdades; de vid kur- 

 husen anställde Läkare ålades att noga iakttaga 

 och efter ett på en gång fullständigt och enkelt, 

 af v. Weigel uppsatt formulär årligen meddela 

 Kollegium erforderliga uppgifter rörande sjukdo- 

 mens förhållande och resulta terne af de använda 

 kur metoderna, af h vilka rapporter v. Weigel, 

 ehuru såsom Ordförande fritagen från särskild 

 föredragning, dock alltid sjelf gjorde det samman- 

 drag, som för hvarje år meddelades. Ledamot 

 i den Komité, som hade sig uppdraget att gran- 

 ska Ghirurgiae Magistern Osbecks behandling af ve- 

 neriska sjukdomen utan merkur, intresserade sig 

 v. Weigel lifligt derför, och räknade det, ^nnu 

 på ålderdomen, bland sina största anledningar, 

 till tillfredsställelse, att den förut allmänt antagna 

 specifika behandlingen, som, utan undantag och 

 således utan urskiljning använd, så ofta visade 

 sig skadligare än sjelfva den sjukdom mot hvil- 

 ken den anlitades, genom de af honom samlade 

 facla, kunde till sin rätta betydelse uppskattas 

 och dymedelst under fortsatta iakttagelser, få sig 

 anvisad sin rätta plats såsom läkemedel endast 

 i vissa former af denna sjukdora. För att blifva 

 i tillfälle, att genom egen observation vinna öf- 

 vertygelse i detta afseende, understödde v. Wei- 

 gel förslaget att Sundhets-KoUegii Ordförande äf- 

 ven borde vara Ordförande i Direktionen öfver 

 Stockholms Stads- och Läns Kurhus, med h vil- 

 ken befattning han äfven i 15 år fortfor, derun- 

 der han, jemte handhafvandet af inrättningens ad- 

 ministration på ett utmärkt sätt, icke försummade 

 att regelbundet följa den speciella sjukvården. 



