484 



:»l Ekonoini-Ulskoltel och 1830 till Ledainul af 

 Komrnissiuiien (or Trycklrilieli »is vård. 



v. Weigei. v a I' af naturen iitnislad med hvad 

 inan i vanligt tal kallar Mtt utmärkt godt hufvud.a 

 Lätlare och klarare uppfatlade in£;en ett ämne än 

 han; ingen bedömde det säkrare och snabbare. 

 Då härtill kom en ovanlig arbetsformäga, stän- 

 digt lifvad till oafbiuten verksamhet genom ett 

 varmt intresse för allt hvad till hans embelsbe- 

 fatlning hörde, i förening med ett strängt ord- 

 ningssinne samt en vidsträckt humanistisk och 

 vetenskaplig bildning, så torde (å kunna anses 

 bättre än han egnade för en magi på ligoande, om- 

 fattande embetsmannaverksamhet. Också iorvärf- 

 vade han snart uv denna synpunkt aibnärrt an- 

 seende; och, hvad bättre är, han bibehöll det 

 alltid. Han egde så väl som embetsman som i 

 det enskilda lifvet i hög grad hvad man förstår 

 med »takt ,a och misstog sig derfore sällan i sättet 

 att behandla vare sig sak eller person. Försigtig 

 vid uttalandet af ett omdöme, der hans pligt icke 

 fordrade det, ådrog han sig icke onödigtvis nå- 

 gons missnöje. Att han i början af sin liasti»a 

 framgång på embelsmannabanan egde afundsrnän, 

 väcker, då man betraktar hans ställning såsom 

 utlänning ingen förvåning; men hans sällsynta 

 egenskaper tystade snart h varje knöt öfver de fö- 

 reträden han vann, och de fleste och bäste bland 

 dem, hvilka till en början kunde anse sig af ho- 

 nom förbigångna, slöto sig sedermera uppriktigt 

 till honom och erkände lika gerna sotn öppet, 

 att han förtjenade den skyndsamma befordran 

 han åtnjutit, under det alt de få, hvilka, intagna 

 af egen, inbillad förljensl, bemödade sig att icke 

 se huru öfveilägsen han var dem, öfverröslade 

 son) de voro af det allmänna omdömet,* tvingades 



